Režie:
Claude PinoteauKamera:
Jean CollombHrají:
Lino Ventura, Leo Genn, Suzanne Flon, Robert Hardy, Lea Massari, Bernard Dhéran, Pierre Zimmer, Roger Crouzet, Lucienne Legrand, Pierre Collet, André Falcon (více)Obsahy(1)
Lino Ventura v roli francouzského vědce, který je v politicky složité době donucen "tiše" pracovat pro Rusy. V Británii, kde částečně vykonává svou původní profesi, je zatčen policií a obviněn ze špionáže pro KGB. Ví, že vyjít ze tmy do světla pravdy pro něj bude likvidační, stejně tak, jako být propuštěn bez procesu a očištěn od všech závažných obvinění. Jeho dny jsou sečteny, odkud a kdy přijde smrt...? (LiVentura)
(více)Recenze (82)
Pomalé drama, francouzské staré školy, kde nemůže chybět Lino Ventura. Příběh zajímavý, Ventura skvělý ale tempo přespříliš pomalé. ()
Nějak nevěřím, že KGB v 70. letech měla v západní Evropě tolik agentů, aby z toho jeden francouzský neuměl vyváznout. Ale budiž, i když přistoupím na tuto hru, pořád mi to přijde emocionálně chladné (i když se tvůrci snažili trochu zatlačit na city s bývalou manželkou, ale také to plave po povrchu). Hodně je zde vidět pokus vzít si něco z Hitchcocka (včetně závěrečné scény s koncertem), ale jeho nevinně obžalovaní muži prchají, aby našli skutečnou pravdu. Zde je nám jasné, že to může skončit jen dvěma způsoby. Ventura to odehrál, jak nejlépe mohl, lokace jsou skvělé - v podstatě jde o takový malý cestopis po Londýně, o Paříži a po pařížském venkově včetně hor. Ale přece jen ty skoro dvě hodiny se poněkud vlečou. ()
Obdivuhodný výkon Lina Venturu posúva tento špionážny thriller do vyššieho levelu. V komplikovanej sieti špiónov v komplikovanej dobe, kde nehodno nikomu veriť, je jasná jediná vec. Divák sa nebude nudiť a hlavne záverečné scény si dokonale vychutná. ()
Mimořádně ponurý a drsný film s velmi přesvědčivým Lino Venturou. Pustil jsem si film v noci, všude tma jako v ranci... postupně jsem byl vtahován do temného děje plného tmavých stínů, tajemných postav v černých kabátech, které se tu a tam mihnou a zase zmizí, nekompromisních agentů s jediným cílem zabít... Od poloviny filmu jsem podezříval už i prodavače zeleniny a pouhý pohled za roh napínal mé nervy k prasknutí. Závěr byl stejně mimořádný jako celý snímek. Mráz mi běhal po zádech křížem krážem a když film po téměř dvou hodinách skončil, seděl jsem jako přikovaný. Pět hvězdiček je málo, proto přidávám ještě dalších pět *****! ()
Pocitově nemůžu jít pod 4. Něco to v sobě má, asi atmosférou. Na druhý straně mi přijde, že se hlavní hrdina chová divně. Dostane v Londýně nové papíry a peníze a ví, že po něm půjdou a bojí se smrti. No a místo toto, aby zmizel někde na venkově, tak jede do Paříže a postupně se snaží spojit se všemi lidmi, co znal dřív, ale které logicky zná i KGB (a on to ví!). Tohle mi vadilo. I když to je samozřejmě podstata toho hledání, protože kdyby to udělal jinak, tak ho prostě nenajdou a není o čem točit film... Stejně mě to vadilo. Jinak ale moc hezky natočené a Ventura skvělý. ()
Tady celkem není o čem, prostě stará poctivá francouzská špionážní krimi s Lino Venturou a přímočarým scénářem, u kterého jsem si v polovině filmu nějak neuměla představit, že by dokázal ve stejném tempu udržet mou pozornost další hodinu, ale jemu se to povedlo a ještě jsem byla napnutá jak trenky. Filmová výzva 2016 ()
Až vlastně po závěrečném vyznění mi došlo, o co tam celou dobu vlastně šlo. V čem spočívala ta paranoia a atmostféra kterou zde všichni vyzdvihují. Nesvědčí to tedy zrovna nic pozitivního o mém vnímaní filmů, ale tak když si to dáte dohromady, je to síla. Na tom filmu je totiž nejzajímavější, že všichni agenti a nepřátelé jsou skryti naprosto nenápadně a nezůstanou vůbec prozrazeni. To znamená, obdivuhodnou promyšlenost příběhu. No a hlavně (a to na mě vždycky funguje) vynikajcí hru s divákem. Filmy, ve kterých se nakonec stává myší především divák, zblajznu i s navijákem vždycky. Tady k tomu taky musím přičíst to co předvádí můj oblíbenec Lino Ventura. Film se mu velmi líbil a na natáčení byl spokojený. Odrazilo se to i snad i do toho jak svou roli prožil. V Mlčenlivém nehraje, on svou rolí žije. Každé jeho gesto, pohyb, scéna je tak věrohodné. Kvůli věcím, co jsem v tomto komentáři napsal dokážu odpustit i některé naivní blbosti jak z crazy komedie (výměna aut) a dát poctivé 4. ()
Naivní a naprosto nevěrohodné. Uf! ()
Jo, jo - Le Silencieux je pre mna najlepsi film rezisera Claude Pinoteau-a /videl som este Vecirek 1 a 2/. Pan Vino Lentura v roli francuzskeho vedca, ktory je donuteny dobrovolne -nedobrovolne spolupracovat s obavanou KGB /Komitet Gosudarstvennoj Bezopasnosti - to pre tych, co nevedia presnu skratku KGB/. Nadherne su herecke vykony, kde pana Vina Lenturu povazujem za extra herecky talent. Plus neskutocne fascinujuca depresivna atmosfera - ak sa clovek ocisti, KGB ho zlikviduje, ale ak sa neocisti, caka cloveka sudny proces a takmer ista smrt. Depresivny zaver filmu je pre mna nezabudnutelny. 95 % ()
Pod faustovskými lucernami. Armáda lačných očí sleduje. Průvod černou alejí, který zažijí ty jeho, podzimně kaštanové. Křížovou cestu u/te/čence zajištují. Rudí oponáři. Tu hitchockovsky, tu kafkovsky zastaví. Muži Cháronovi. ()
Rozhodně jedna z nejlepších adaptací knihy ze "Serie Noire". Zatímco u Delona jsou adaptace této edice povětšinou průměrné a málo zajímavé, protože si je přizpůsobuje americkým B-movies, Ventura těmto brakovým historkám dokáže dodat punc opravdovosti. Z filmu, i díky dobré režii, čiší zoufalství člověka, pro kterého každý člověk na ulici, od dítěte k důchodci, může být smrtelným nebezpečím, čekajícím jen na to, jak mu vpálit kulku do hlavy. ()
Celkom slušná špionážna dráma s dobrým námetom. Viac sa mi ale páčila prvá polka, v tej druhej to už nebolo celkom ono. Tempo viazlo, navyše sa v nej vyskytlo aj pár hluchých miest. Prestarnutý Ventura mi do hl. role nie celkom sekol, ale kvitujem že hl. postava toho veľa nenahovorila. ()
Drama osamělého muže prchající před ruskou KGB, která ho potřebuje odrovnat. Naděje na přežití téměř nula, honička v autě, vlaky, sklepy, přestřelky. Všechno velmi civilní a nepřehnané. Ventura ve skvělé formě. 80% ()
Strasne, strasne dobry. Stylovy, napadity a cisty. Navic skvela muzika. A pak je tu Lino. A Lino umi. Moc cenim atmosferu i pojeti filmu a mistruv herecky projev. Ten je verny nazvu filmu. Obcas se mistr rozpovida, ale vetsinou mluvit nepotrebuje. Celou tu roli jsem mu zbastil i s navijakem. Bylo dojemny jak roztal, kdyz proti nemu sedela Maria. A take hodne cenim velice vkusny konec. Proste skvelej film. ()
Nebudete vědět, kdy, nebudete vědět, kde… Vžít se do kůže hlavní postavy je asi stejně příjemné jako ustlat si v jámě pod rozhoupaným kyvadlem. Ještě před polovinou filmu jsem měla takovou paranoiu, že mít doma zaparkovaného psychiatra, už bych byla v čele pořadníku na polstrovanou cimru – nebo rovnou na odstřel. Lino Ventura může mít půlhodinu bez jediné repliky, protože mu stačí jediný drobný pohyb, aby divákovi přeběhl mráz po zádech, anebo se sevřelo srdce. Člověk s citlivou duší vědce, zahnaný osudem do pasti a pozice tvrdého chlapa, který ve faktu, že jeho dny jsou sečteny, nevidí důvod ke kapitulaci. „S kulkou v hlavě není člověk svobodný.“ ()
Lino Ventura v jeho typické roli samorostlého bojovníka, která musela být už tehdy značně ohraná a neoriginální. Celý film je doslova natřískaný hluchými místy. Po celou dobu se ho snaží KGB zlikvidovat, ale je vám to upřímně jedno. Nudný táhnoucí se děj s nezajímavými dialogy a hudbou. Komplexně sledovatelné, ale podruhý bych to už asi nedal. ()
Celkem zajímavé, avšak bez šťávy, spádu ... ()
Ten námět je tak mimo realitu, že by to mohlo snad fungovat jen jako Bondovka...Mimochodem Hlavica v dabingu au.... ()
Je to takový starý dobrý akčák, kdy herci, jako Lino, hráli. Dnes nikdo nehraje, jen se pitvoří. Děj je předvídatelný. Politické souvislosti vycucané z prstu! ()
Vyčerpávající paranoidní neo-noir s mimořádně tísnivou atmosférou. V rolích málomluvných, samotářských a životem těžce zkoušených hrdinů je Lino Ventura jako doma, a režisér se výhradně spolehl na jeho schopnosti. Okolní události načrtl jen v náznacích, nepřítele ukázal jenom tu a tam letmo, ale svému hlavnímu trumfu se věnoval opravdu důkladně. Ventura prakticky neslezl z plátna, a i když si neustále snaží udržovat ten stejný nuceně nezúčastněný výraz a mnoho toho neřekne, dokázal brilantně vyjádřit pocity únavy a bezmocnosti tváří v tvář smrtelnému ohrožení. Tento polozapomenutý skvost je oslavou jeho hereckého projevu. Díky němu jsem jsem sledoval celý film bez dechu, a na konci jsem se cítil uštvaný přesně jako on. Jeden z dílů volné trilogie noir film Staré Francie. ()
Reklama