Režie:
Les BlankKamera:
Les BlankHrají:
Werner Herzog, Klaus Kinski, Claudia Cardinale, Jason Robards, Mick Jagger, José Lewgoy, Paul Hittscher, Huerequeque Enrique Bohorquez (více)Obsahy(1)
Jeden z nejzajímavějších dokumentů, jaké kdy byly natočeny o tvůrčí posedlosti a oddanosti tvorbě. Film je záznamem Herzogova natáčení filmu Fitzcarraldo, předvádí jeho nezlomné odhodlání natočit scénu se stovkami indiánů táhnoucích obrovský parník přes vysokou horu. Odhodlání, které znásobilo riskantnost celého projektu. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (26)
Působivý dokument. Skoro stejně, jak Fitzcarraldo samotný, jelikož tam vlastně dělali stejnou šílenost. Kouknout zblízka na extrémě náročné natáčení v džungli bylo opravdu zajímavé. Přišlo mi, ale že tvůrci záměrně vystříhali konfliktní scény, protože i když se všechno sralo, tak Herzog byl až podezřele klidný a vyrovnaný. Zároveň jsem pochopil, proč hlavní roli irského dobrodruha hraje Klaus Kinski, i když měl tak výraznej německej přízvuk. ()
„Kdybych tenhle projekt opustil, opustil bych svůj sen, to by nebylo k žití. Já - já pro tenhle film žiju, jestli to skončí předčasně, skončím taky.“___Strhující náhled na natáčení jednoho z realizačně nejnáročnějších filmů filmové historie – Fitzcarraldo – pod taktovkou jednoho z nejumanutějších filmařů, který nikdy nedělal umělecké ani tvůrčí kompromisy – Wernera Herzoga. Nápad přenést šedesátitunový dopravní parník přes horský hřeben se sklonem 40%, uprostřed peruánské džungle 2000 mil od nejbližší civilizace, byl opravdovou výzvou, se kterou se 4 roky Herzog neústupně rval, i přes riziko lidských ztrát („Máme tu 60 lidí, kolik by jich mohlo zahynout?“). Mohlo by se zdát, že Herzog je neústupný fanatik, ale jeho duchaplné filozofické monology ke konci filmu dávají jasně na srozuměnou, že tenhle výrazný filmař to měl a má v hlavě srovnané, ať už si o něm a o jeho tvorbě myslíte cokoliv. ()
Film Fitzcarraldo je bez tohoto dokumentu jak bez koulí. Až díky němu si uvědomí jakou vůlí pro mě někdy až těžko pochopitelnou disponoval Werner Herzog, aby dokončil tento film. Na druhou stranu to vede k obdivu s čím vším se filmaři museli vypořádat, kolik proher museli dejchnout a pokračovat dál. Trošku mně mrzí, že v dokumentu mluví z většiny jen Herzog a nemají stejný prostor minimálně Klaus Kinski a také kameraman film, protože ten musel tenkrát v Amazonii vysloveně kouzlit. Pak mám ještě trošku problém, když se vedou řeči o absolutním nevměšování do indiánské kultury a vidím jak dostávájí dolary, pár stromů tam taky zařvalo, mně by třeba zajímalo tu cestu pro přenos lodě tam asi neudělala matka přiroda, nechci ubíhat k jinýmu tématu, jen prostě pozor na to co říkáme a co pak ve skutečnosti děláme. Nejsem soudce, jsem divák, filmový fanoušek a dokument má v kontextu s filmem pro mě velmi podstatnou roli, tečka. ()
Byla jsem jak v transu, co se všechno dělo při natáčení filmu Fitzcarraldo. Verner Herzog šel doslova přes mrtvoly, jen aby tenhle film dokončil. Sám uznává, že se občas cítil na blázinec. Nedivím se Kinskému, že nechtěl to zaplivané pití, taky bych to odmítla a o jeho zaječích úmyslech nemluvě. Podmínky v kterých se natáčelo, byly takové, že bych upalovala pryč tryskem. Docela by mě zajímalo, kolik Kinsky za tuhle roli dostal do strozoku. A bořit se až po kolena blátem, kolem sebe plazící se hady, to už bylo vážně na hranici normálnosti. Nicméně Klaus to všechno na konci shrnul zcela logickými úvahami, kde jsem pochopila, že mu to mu to myslí velmi dobře, ačkoliv tady jsem o tom vážně pochybovala. Doporučuji. ()
Natáčení Herzogových filmů je skoro tak zajímavé, jako jsou ty filmy samy. Úplně nejlépe se ale pozadí vzniku příběhu a příběh navzájem doplňují, jako se stalo u Fitzcarralda a Břímě snů. Je to úplný filmový metazážitek. Oběma filmům dávám po čtyřech hvězdách, jako celek by si ale vysloužily jasnou pětku. ()
Dokument o tom, jak Herzog točil Fitzcarralda a zároveň si ho sám prožil. Což musel tušit a dost možná to byl i jeho záměr. Průser střídá průser a dalších deset průserů čeká za nejbližším záhybem řeky, ale megaloman i poetický filozof Herzog to nevzdává. Akorát mi chyběly konflikty s Kinskim a taky bych se rád dozvěděl, s jakým úspěchem v kinech se takhle vydřený - a úžasný - film následně setkal. ()
Herzog je Fitzcarraldo. A jeho film je evidentně stejně dokumentární, jako toto Bruden of Dreams samotné - protože jak jinak natočit film o tom že s pomocí agresivních nativních indiánů uprostřed džungle přetáhnete loď přes kopec v džungli, než... tak že uděláte právě to. Neuvěřitelná ukázka umanutosti a šíleného zápalu umělce, který se nenechá zastavit ničím. ()
Vše, co jste kdy chtěli vědět o vzniku filmu Fitzcarraldo, ale báli jste se zeptat. Velmi zajímavý dokument mapující problémovou realizaci nezapomenutelného Herzogova snímku. O vztahu Herzoga s Kinskim stojí ještě za zmínku tento parádní dokument. ()
Zajímavější, dramatičtější a emocemi víc nabité než výsledek pekelně náročného natáčení - Fitzcarraldo. ()
43rd KVIFF 2008 - FORUM OF INDEPENDENTS - TRIBUTE TO LES BLANK - Fórum Nezávislých - Pocta Lesi Blankovi, AUDIENCE AWARD - Divácká cena deníku Právo (Divácká cena: 1234) - 1.6/78 ()
Z tohohle filmu jsem si mj. odnesl, že Werner je je za a) posedlý blázen ("Umřelo pět lidí, začíná (!!!) to být na pováženou") a za b) pokrytec (dlouhé kecy o nutnosti neinfikovat Indiány západní kulturou a o ochraně džungle - ale proboha co tam asi ty 4 roky sám dělal ??). Jinak skvělý dokument, jenž osloví i ty, kteří se se jménem Herzog nikdy nesetkali. ()
FITZCARRALDO, je už len sám o sebe majstrovský kúsok kinematografie 80. rokov, tento dokument o ňom, je ešte lepší. Príklad toho, že ak sa do niečoho pustí režisér perfekcionista, ktorý sa nebojí ísť doslova cez mŕtvoly, len aby si splnil svoj sen, je postarané o nesmrteľnosť diela. ()
Věděl jsem, že to bylo peklo, ale když to člověk vidí takhle 95minut v obraze a k tomu si připočte běsnícího Klause(kterého Blank taktně vynechal), jde z toho mráz po zádech..... Chápu Wernerovo odhodlání, touhu a postupy ale kde na to vzal v praxi sílu?-to kurva absolutně netuším. ()
Film o filmu o člověku, který přenášel loď přes horu. Herzogův psychický vývoj sledovaný v průběhu tohoto dokumentu je krásnou paralelou samotného Fitzcarralda, stejně tak jeho boj s nezkrotnou přírodou amazonských pralesů, jeho zanícení a i konečného hořko-sladkého vítězství. "¿Jak Vás můžu přesvědčit, že všechno mé štěstí spočívá v lásce? Mé srdce patří Vám." ()
A komu by to nestačilo, nechť si přečte Herzogovy deníkové záznamy 1979- 81 vydané pod názvem Dobývání marnosti. Dočte se mimo jiné, že " jsem měl s Kinským absurdní spor kvůli minerálce, ve které se teď chce i mýt. Jinak klid. Najednou se zas rozlehlo to jeho vřískání, nemělo však s ničím tady sebemenší souvislost. Křičel jako smyslů zbavený, jaká chátra a havěť jsou tihle kyklopští sráči Sergio Leone a Corbucci. Trvalo dlouho, než ho to vyčerpalo. Ještě jednou se krátce rozeřval, co za beznadějně nenadané, zoufale špekaté prase je Fellini. Usnul jsem, když končilo dopoledne." ()
genialni co viz rict - myslim ze lachim to tu shrnul vicemene dostatecne vymluvne. film o tak sympatickem silenstvi a obsesi jakou si jen dokazete predstavit, myslim ze poku mate herzogovi filmy radi tak spolu s mein liebster feind je tenhle blankuv klenot nutnost. ()
Naprostá dokumentární špička, která má bohužel až příliš mnoho podobností se Srcemi temnoty. Ale proč vlastně ne, proč by nemohly existovat dva brilantní dokumenty pronásledující geniální šílené režiséry džunglí? Toto je další nesporný důkaz, že Werner Herzog je v české kotlině přehlíženou personou světové kinematografie. 95 % ()
Za prvé, Werner Herzog je cvok a za druhé, je to skvělý režisér dokumentárních filmů. Když se obě věci sečtou dohromady, tak z toho vyplývá, že to co vypustí do světa bude stát za vidění a aby to natočil, tak půjde klidně přes mrtvoly. Tentokrát doslova. Přesto si myslím, že nejvypjatější okamžiky soužití v džungli se do konečného sestřihu nedostaly. Vztah Kinski - Herzog totiž tak pohodový nebyl. ()
Už jen ty záběry samy o sobě jsou úžasné. Po všem tom ultra a 8K a džiga HD, podání barev věrnější než nejvěrnější, mě filmová technika 80. let pohladila po duši a po srdci a připomněla mi, co mám rád na filmu. A stejně tak Wernerovo drama rozměrů výletního parníku mi opět ukázalo, že film nemusí být jenom skvěle vyvážený a namarketovaný produkt, a že může své tvůrce stát mnohem víc (a být pro ně něčím mnohem víc) než jen miliardu zlaťáků. Neskutečné, jak (nejen) filmový svět vypadal pár desítek let zpátky a úžasné moct být chvíli ve společnosti člověka, jako je Werner Herzog, člověka neskutečné vůle a motivace, motivace naplnit svůj sen navzdory všem překážkám a příkořím. ()
... miestami fascinujúcejšie ako samotný film! ()
Reklama