Režie:
Werner HerzogScénář:
Werner HerzogKamera:
Peter ZeitlingerHudba:
Klaus BadeltHrají:
Nicole Kidman, James Franco, Robert Pattinson, Damian Lewis, Jenny Agutter, Holly Earl, Christopher Fulford, Mark Lewis Jones, Beth Goddard, Sophie Linfield (více)Obsahy(2)
Film režiséra Wernera Herzoga, Královna pouště, vznikl na motivy osudů Gertrudy Bell, britské badatelky a kartografky, která na začátku 20. století zmapovala oblast Středního východu. V hlavních rolích příběhu o lásce, tragédii, přátelství, nevraživosti a střetu odlišných kultur se představují Nicole Kidman a James Franco. (Bontonfilm)
(více)Recenze (75)
Nuda, nuda, nuda.... cestování pouští + sezení u stolečku a psaní deníku ()
Stejnou měrou love story jako životopis a to je problém ve chvíli, kdy prvnímu nevěřím a druhého je málo. Romantických zasnění a s tím souvisejících poloprázdných řečí je tu až až, což mi vadí jen málokdy. Problémem je, že osudovou lásku hlavní hrdinky, která ze značné části určila její další putování, hraje James Franco. Nevím, kdo měl na starosti obsazení, ale nahradit původně zamýšleného (a bohužel v tu chvíli nedostupného) Juda Lawa právě nevýrazným Francem, navíc hercem o jedenáct let mladším než Nicole, to je šlápnutí do velbloudího dárečku. Veškerým motivacím jsou v tu chvíli podtrženy nohy a nezmění na tom ani další osudoví muži, které život Gertrudě poslal do cesty. Kartografická část příběhu je naopak pojata velkolepě, rozvláčně, ale o zásadních krocích slečny Bellové mnoho nepoví. Z větší části se totiž zabírají skály, duny a všechna další zákoutí, která poušť skrývá a Herzog tak nechává mluvit daleko víc obrazy než fakta. Cítím z toho věčné osamění, odstřižení se od normálního světa, blízkost jiného myšlení, které zkrátka nejde vysvětlit lidem, kteří tamní místa nezažili. Ale použít k tomu pokaždé jen krásnou hudbu na pozadí písečných dálav mi vzhledem k poutavému tématu přijde hrozně málo. ()
Mdlé reakce mě připravily na to, že si nemůžu být výsledkem jistý, na druhou stranu i předchozí Herzogovy rozporuplně přijaté kousky jsem na nějaké úrovni ocenil. Byl jsem tedy připravený hledat nezřejmé záminky kvality a hloubky, ale nejsou tu. Není tu ani za co nadržovat. Je tu jen pár krásných obrazů, ale typická herzogovská uvědomělá fascinace přírodou a exotikou tu úplně chybí. Postavy jsou nezajímavé a kvůli brutálním skokům v čase je na ně nejde napojit. Zkrátka nešťastné. Takhle vkusně nudně si představuju film režírovaný Nicole Kidman, ne Wernerem Herzogem. ()
Druhá promarněná šance pro Herzoga – po tomhle už jich ode mě víc nedostane. *** Gertrude Bell byla pravděpodobně velmi pozoruhodná osoba a mohla z ní být dobrá látka pro kvalitní životopisný film, kterého jsme se ale od Herzoga nedočkali ani omylem. Člověk by - padesát let po Leanově Lawrencovi z Arábie - přece jen čekal, že laťka bude nastavená mnohem výš. V Herzogově arogantním, povrchním, hloupém a urážlivém díle nicméně jen přes dvě hodiny sledujeme vždy čistě vymydlenou Nicole Kidman, kterak se ladně pohupuje estetickou krajinou na stejně čistě vymydleném velbloudu a kterak osudově upírá své modré oči v mléčné tváři na každého muže, kterého jí přihraje banální scénář a který jí řekne nějakou lichotku, usmívá se nebo se tváří významně a vždy u toho vzdychá s pootevřenou pusou (téměř není záběru, kde by udržela rty semknuté) a nechává si dávat dary a skládat poklony. I po třech týdnech věznění má vlasy jako z reklamy na šampon a šaty i pleť zářivě čisťounké, a místo aby si na plátně skutečně zjednávala respekt a s respektem se snažila proniknout pod povrch a porozumět dění kolem sebe, jen se provokativně nakrucuje, usmívá a zírá – a stejně jako ona ani divák nemá šanci z filmu cokoli z blízkovýchodního dění té doby a role Gertrudy Bell v něm pochopit... Je např. dokonale výmluvné, že veškeré repliky pronesené v jiném než anglickém jazyce se tu ani nepovažují hodné překladu, Kidman se u jejich pronášení prostě jen tváří významně a divákovi, který přece také nepotřebuje ničemu rozumět, to má jen polopaticky ilustrovat, že Bellová hovořila místními jazyky. (Až to připomíná cimrmanovské dokazování, že světlo je rychlejší zvuku.) *** Stačí trochu zagooglit, aby bylo jasné, že skutečná Gertrude Bell nebyla tak okatě půvabná, vymydlená a naivní a cestu k porozumění beduínům a blízkovýchodní politice si vyjednávala složitěji a mnohem originálněji, např. mnohem častěji přes ženy politicky vlivných mužů v pozadí než přes muže-panáky, kteří by jí jen trapně padali k nohám, žádali si ji do svého harému či se jí podbízeli i před zraky vlastních manželek... *** Ostatně např. v době, kdy se setkala s 16letým emírem z dynastie Rašídů, jí už bylo 45 let, a v době, kdy se dozvěděla o smrti podplukovníka Doughty-Wylieho, 47 let. *** Herzogův film je nejen dokonale antifeministický, protože Bellovou předvádí jako zjednodušenou vzdychající naivní krasotinku propadající tragickým romantickým aférám, jejíž úspěchy dosahované v arabské poušti, v evropské politice nebo ve velehorách zřejmě nestály žádné úsilí a na rozdíl od jejího půvabu jsou nehodné zobrazení, ale navíc uráží i všechny diváky, kterým nestačí koukat se na plakátově hezkou tvářičku v cizokrajných kulisách. Uf. *** (Na B12, 2. 4. 2024.) *~ ()
Snad proto, že životopis Bellové není totéž, co Lawrence z Arábie, není nadšení tak veliké. Nicméně setkání Kidmanky a Herzoga nabízí nevšední pocitový zážitek. Politika Středního východu, samozřejmě úloha ženy ve společnosti a mnoho dalších atraktivních témat rámu Herzog do pláten plných pastelových barev, Kidmanka se rozpomíná na své role z mládí, pro které vždy měla svůj pověstný esprit. Dobrodružství s magickým nádechem, taková je Královna pouště. Vhodné doporučit například těm, kterým učarovala Zahrada Allahova. ()
Nicole Kidman začínala jako „ta od Toma Cruise“. Do hereckých výšin ji pak vynesly snímky z přelomu tisíciletí (Moulin Rouge, Návrat do Cold Mountain, Eyes Wide Shut, Hodiny), jenže jakmile ji všichni začali (právem) respektovat, poslední dekáda je v jejím podání jen přešlapováním ve skrz naskrz průměrných látkách, které jsou možná srozumitelné, ale divácky poměrně nevlídné, utahané a emočně mdlé. Mnichovský rodák Werner Herzog vždycky platil za „zvláštního“ režiséra, jeho snímky snad pokaždé bývají rozporuplně přijaté, platí tedy to, co jsem vnímal třeba u Temného úsvitu s Christianem Balem: coby celek nekomplexní, místy hluché a ne právě odsýpající. Navrch opravdu nejsem příznivcem životopisných příběhů, takže tahle badatelka a kartografka mi k srdci rozhodně nepřirostla. Romance s Jamesem Francem je nepřirozená až směšná. Pár krásných obrázků přírody ještě jaro nedělá. ()
Kto si chcel pozrieť detaily o živote a pôsobení Gertrudy Bell, ten si ich pozrel na wikipedii, takže nakoniec môžu byť všetci spokojní. Z môjho pohľadu je zaujímavé, že takmer všetky filmy z prostredia púšte a arabského sveta sa dnes točia v Maroku, konkrétne v ateliéroch v okolí Ouarzazate. Pritom práve Maroko je so svojou atypickou architektúrou hlinených ksarov a kasieb výrazne odlišné od zvyšku orientálneho sveta, takže to znalcovi priam bije do očí. Každopádne pôsobivý vizuál aj hudba. ()
Film má hviezdne obsadenie a odohráva sa v krásnej púštnej krajine. Navyše celý príbeh sprevádza poézia a výborná hudba. Zatiaľ málo známa snímka o živote britskej archeologičky, cestovateľky a spisovateľky, ktorou bola Gertruda Bellová. Určite stojí za pozornosť a dá sa vidieť opakovane. Ale musíte byť fanúšikmi životopisných a historických filmov. Najprv to vyzeralo na film o nevychovanom dievčati z vyšších kruhov, ale neskôr sem tam prekvapil. Nejedná sa o nijako skvelé dielo, čakal som krajšie zábery, čakal som krutejšie zábery, čakal som to tak nejako "viac uveriteľnejšie", ale napriek tomu film určite svojmu účelu poslúžil - ako pripomienka života veľmi zaujímavej ženy. ()
Pomaly začínam nadobúdať pocit, že Herzog na staré kolená už nie je tým čím býval kedysi, už mu to akosi nejde. Ale nechcem mu krivdiť, možno to je aj nevýrazným a málo zaujímavým námetom o rozmaznanej a drzej paničke, ktorá sa rozhodla žiť medzi beduínmi a mať ich rada a tí zase na oplátku na ňu v dobrom a s láskou spomínajú... no a? Nuda ako hrom, ale tak veľká, že takou nezáživnosťou sa môže pýšiť len málo filmov, vrátane tých so šedivým hodnotením. Skrátka, ide o príšerne nudne spracovaný už aj tak málo zaujímavý životopisný príbeh. Jediné čo za niečo stojí je kamera s pekným nasvietením postáv na pozadí prírodných scenérií... to uznávam, to bola vizuálna nádhera. Ale to je asi tak všetko to dobré. Podpriemer. 40/100 ()
Dobrodružné životopisné filmy nikdy nebyly můj šálek kávy, "Královna pouště" mě ale zaujala už trailerem a světe div se, trailer výjimečně nezaváděl. Někdo z nešťastné lásky páchá sebevraždu, jiný zvládne projít poušť, navštívit všechny nebezpečné beduínské kmeny a ještě si je svým kouzlem získat.:-) ()
Herzog sa obsesívne venuje krajine a jej záberovaniu a tomu prispôsobil aj scenár. Postava Gertrudy Bell je každopádne zaujímavá a jej osudy zobrazené na filmovom plátne sú veľkým lákadlom. Lenže scenár jej nedáva do rúk žiaden skutočný cieľ a konflikt a tak sa aj film len tak potáca od krásnych záberov a stretnutiami s mužmi k ďalším krásnym záberom a stretnutiami s ďalšími mužmi. Nájde skutočnú lásku? znie možno najzásadnejšia otázka filmu a osobne ma to príliš nezaujímalo. Kráľovná púšte je tak lepšia v jednotlivostiach ako v celku, ktorý je trochu uťahaný. Nicole ale tomu celému dáva možno väčší zmysel ako Herzogov scenár a kamera. Film určený jedine pre veľké plátno, čoho sme sa nedočkali a tak je zážitok iba polovičný, ani sa niet čudovať nižším hodnoteniam. ()
Ak chcel Herzog natočiť romantický film o dvakrát zlomenom ženskom srdci, ktoré si chodila slečna Bell liečiť do púšte, tak sa mu to podarilo. Bohužiaľ mi to ku nemu ale vôbec nesedí. Ostatné nefunguje ... príbeh trochu nudný a aj to dobrodružstvo sa niekam vytratilo. Ale chválim herecké výkony, kostýmy a hudbu. ()
Intimní vztah Nicole Kidman s mužem. Je to emocionálně prázdné . Příběh režisérka Werner Herzog založila na skutečné postavě Gertrude Bell, archeoložce, která začátkem století cestovala pouštními krajinami blízkého východu a po cestě se stejně jako jedna moje kamarádka zamiluje. Pušť je působivě nasnímána. Film je konvenční a obecný a uspával mě, ale líbilo se mi pár vydařených hlášek a tak politické zhodnocení Sýrie " Sunité, šíté, Alavité , Drůzové, křesťané a všichni si jsou po krku. A na severu jsou Kurdové". A německá kancléřka mom fuhhrer Merkel si miliony pozvala na práci do Německa jako náhradu na populačně vymírající obyvatelstvo...Můj oblíbený psycholog Jeroným Klimeš říká, že sexuální šílenství mužů se zvětšuje se sluncem. Ve středověku byl trest smrti za krádež chleba , protože byl cenný. V Arabských zemí je trest smrti za nevěru, protože...dosaďte si sami vlastní zkušenost s Italama, Arabama. ()
Obrazově velkolepé nic. Asi jako by byl Lawrence z Arábie o procházkách v poušti. ()
Hrozná nuda, měl jsem to puštěné 20 minut a vlastně jsem sledoval jenom 5 minut, zbylý čas jsem nad něčím přemýšlel. Tenhle příběh prostě diváka vůbec nezaujme. ()
Není to Kidmanovic ďouče přece jen už trochu staré, aby i s těmi plastikami a botoxem běhalo po poušti? No, nebudu sžíravá. ______ Film začíná jako limonáda bohaté dědičky a prostého úředníka v Orientu. Pak se cosi stane a Kidmanová zbytek filmu projezdí na velbloudu a furt se s někým představuje. Fakt, ta se seznámila snad se všemi obyvateli pouště včetně pískomilů. Jinak totiž nedělá nic jiného. Místo archeoložky, etnografky a asi vůbec rázné a praktické ženy, kterou Gertruda Bell jistě musela být, aby to přežila, předvádí Kidmanová jakési vílovité stvoření, které by odfoukl první pouštní větříček. SHRNUTÍ: Chcete se podívat na 50 odstínů pouštního písku. ()
Kdybych o Gertrude Bell nic před tímto filmem nevěděla, myslela bych si po něm, že to byla jen rozmazlená dcera z bohaté rodiny, která roupama nevěděla co dělat a celý svůj život strávila ježděním po poušti, nešťastnými a nenaplněnými vztahy, nakupováním na trhu a psaním deníku a dopisů. A přitom si stačí o ní něco přečíst na wikipedii a hned se vidí, jak mimořádná, odvážná a obdivuhodná žena to opravdu byla. Nevím, co přimělo Herzoga její život ztvárnit právě takhle, ale naprosto se minul účinkem. Nicole Kidman se snažila, ale přece jenom jí ani všechen botox světa její věk nikdo neodpáře a zvláště na začátku filmu, kde měla být v rozpuku mládí, působila dost směšně, zvláště ve scénách s Jamesem Francem, který je ve skutečnosti o 10 let mladší. Chybou také bylo obsazení Roberta Pattinsona do role Lawrence z Arábie, ten prostě nemá na to někoho takového zahrát. Celkově velké zklamání, ale rozhodně se těším, až si přečtu nějakou její biografii. ()
Nudný historický film o ženě s bohatým a dobrodružným životem. Bohužel, o těch zajímavých častech jejího života asi Herzog vyprávět podrobněji nechtěl, takže Nicole Kidman jen postupně zajíždí a vyjíždí z pouště. ()
Písek, písek, písek, Gertruda Bell, beduín, velbloud, karavana, písek. Pro někoho bude tento film s poněkud zvláštně nenápaditou režií jen filmová poušť. A pro někoho oáza uprostřed pouště – dost možná ale asi jen pro fandy Sahary. Produkce: Benaroya Pictures ()
Síce nie vyslovene zle natočený, ale inak veľmi mdlý a nezáživný životopisný príbeh o jednej ... no ja nakoniec ani poriadne neviem kto to bol a o čo sa zaslúžil, resp. zaslúžila na základe tohto filmu. Popis hlási, že Gertruda Bell bola spisovateľka, archeologička a kartografka, ktorá na začiatku 20. storočia zmapovala Irák a Jordánsko. To je fakt, ale samotný film to veľmi do popredia nedáva. A tak si tu tradične skvelá Nicole Kidman chodí po arabskom polostrove, občas o ňom rozpráva, neustále sa prekrásne sníma príroda, občas jej cestu skríži nejaký chlap a to je celé. Kto chce krásne zábery prírody, tak si vystačí aj s National Geographic a kto chce vyslovene poznať príbeh Gertrudy Bell, tak sa tu toho veľa nedozvie. V čase sa posúva vpred rýchlym tempom a tak ani nie je veľmi jasné koľko toho musela Bell prekonať a tie jej životné lásky ktoré postretla sú tu dve, z toho jedna končí skôr než začne a je do nej dosť nevhodne obsadený James Franco a k druhej zase takmer ani nedôjde, lebo ju ústredná postava po väčšinu stopáže odmieta. Nádherná kamera a výborná Kidmanka potešia, ale iba tieto dva prvky tie dve hodiny ani náhodou neutiahnu a Queen of the Desert tak skoro upadá do nudy, keďže tu chýba aspoň jedna zásadná scéna, ktorá by nejako strhla. Nudný film z púšte o jednej bohatej žene, ktorá žila pomerne dobrodružný život, no samotné dobrodružstvo vám film ani neukáže. CELKOVO: 2* (4/10) ()
Reklama