Režie:
Vinko BrešanKamera:
Mirko PivcevicHudba:
Mate MatišićHrají:
Krešimir Mikić, Nikša Butijer, Marija Skaricic, Drazen Kuhn, Lazar Ristovski, Goran Bogdan, Marinko Prga, Tihana Lazović, Stjepan Peric, Petar Atanasoski (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Svěží, satirická komedie přivede diváka na malý ostrov Dalmácie. Mladý kněz Fabian, jenž zde převzal po svém předchůdci farnost, je zděšen zdejšími statistikami. Úmrtnost je příliš vysoká, porodnost je příliš malá. S dobrým úmyslem a heslem „dokonce i papež je proti používání kondomů" se Fabian pokusí zlomit místní trend. Za pomoci pobožného trafikanta Petara a lékárníka Marina propichují prodávané kondomy a antikoncepční pilulky mění za vitaminy. Brzy se dostaví kýžené výsledky a těhotenský boom začíná. Cesta do pekla je však vždy dlážděna dobrými úmysly. (Film Europe)
(více)Recenze (190)
Hořko-sladká satira. Vinko Brešan zde nemilosrdně tepe nejen do církve, ale i do mentality Chorvatů a předsudků vůbec. Klon Bolka Polívky (Krešimir Mikić ) zazářil v roli kněze co si hrál na Boha, postaral o vzrůšo a změnil osud lidiček v jinak poklidné vesnicče. A nakonec vlasně o nic nejde, v církvi vždy platí ,,já na bráchu, brácha na mně". ()
Nápad za milión, zasadený na malebné chorvatské pobrežie. Preslnené exteriéry, pohodová atmosféra sviežeho balkánskeho strihu, komické postavičky, ľudový i inteligentný humor (skvelé narážky na církev). Medzi vážnymi festivalovými drámami skvelé uvolnenie, pritom vkusné a filmársky na úrovni. ()
Slunce, seno a propíchnutá šprcka je dokonalým studijním materiálem pro Trošku vytepleného rádoby režiséra, aby věděl, jak má vypadat opravdová, svěží letní komedie, a poučením pro všechny "řízkáče", že by se měli na dovolené v jakékoliv prdeli kolem Dubrovníku omezit výhradně na lízání a prstění, nechtějí li si jako suvenýr přivézt nějakou řvoucí infekci. Nádherný příklad toho, jak lze ze zdánlivé kokotinky velmi hravě naplnit kotel netrapného (Ano, Zdeňku, NE-TRAP-NÉ-HO!) humoru, suchého jako klín katolické světice. ()
Křišťálový glóbus - výběr ()
Mate Matišić napsal hru Knězovy Děti v roce 1999. Kdo o ní slyšel, ať hodí kamenem;) Hej, opatrně, to bylo těsně - takže oprava - ať hodí kamenem, kdo o ní slyšel před filmem Knězovy Děti. Já tedy rozhodně ne, a nemám potřebu se s ní seznamovat. Důvod je prostý - jednak je sám autor podepsán pod filmovým scénářem (a hudbou), a jednak se pro mě filmová verze stala nejlepším zahraničním filmem roku (je konec září, tak jaképak copak;)). Fascinovaně a svým způsobem obdivně sleduji žertovné komentáře vyčítající snímku neoriginalitu, vulgaritu a proticírkevní propagandu, korunovanou obviněním, že zpovědní tajemství je tu vyobrazováno jako nástroj zločinu. Naštěstí převažují ty pozitivní, realitě bližší... Můj bude taky takový, a nejen proto, že většinu tohoto textu ťukám jednoruč, chovajíc ani ne měsíčního cvrčka:) Největším kladem Knězových Dětí je dokonalá atmosféra, která se postupně přetáčí od komedie o ztřeštěném, dobrou vůlí vedeném, ale lidskou podstatu ignorujícím, nápadu mladého kněze (Krešimiru Mikićovi je přitom čtyřicet), k poměrně kruté tragédii, kterou jsem ani v nejmenším neočekával - respektive očekával jsem jinou. Další pozitivum jsou skvěle zasazené gagy, vyplývající z neustálého oprávněného poukazování na lidské chyby, ale i z chorvatské reality a jejího historického základu (když se nad tím zamyslíte, z každého lékárníkova slova mrazí). Bezelstnost, s jakou lékárník s trafikantem prezentují svoje diagramy nebo videa ze svých chytrých telefonů, je dokonale odzbrojující, stejně jako Nessun Dorma - ta ale samozřejmě úplně jiným způsobem. Důležité je, že oba fungují. A to v tomhle filmu dělá všechno, včetně "zchradišťá" reklamního číšníka Jureho. V žádném případě to není "Made In Taiwan", ale poctivé balkánské filmové dílo se vším všudy, a ode mě dostane 90%. A ještě PS: V Chorvatsku jsem nikdy nebyl;) ()
Film měl v sobě ze začátku neskutečnou lehkost, humor založený sice na absurdní zápletce, ale působil přirozeně, herecký výkony civilní, atmosféra pohodová, ale příběh začal postupně sračkovitět, scény byly naprosto zbytečně protahovány (zpívání na stožáru ) a díky tomu se ze závěrečné třetiny stalo v podstatě nezáživný drama. ()
Lidová komedie a přesně ten typ filmu jaký Zdeněk Troška nikdy nenatočí. Film, který humor valí z plátna větším proudem, než-li karlovarská vřídla. Takhle nápaditě zpracované running-joky jsem snad ještě neviděl. Úplně nejvíc mě ale překvapuje, že většina podobných snímků ztratí ve druhé třetině dech, aby ve finále mohla moralizovat. Tady se tlačí na pilu až do úplného závěru. Ovace ve stoje pro tvůrce naprosto zasloužené. ()
Je to takové pravidlo u Balkánců, kteří z vážného příběhu dokáží udělat totální frašku, u které se člověk prostě musí chtě nechtě smát. Nicméně Knězovy děti na to jdou přesně obráceně. Jedná se příběhově o super komedii, která je podle mě až moc zbytečně místy dost tragická. Jenže to jsou prostě Balkánci. Snad jsem neviděl jediný jejich film, který by nebyl alespoň trošku tragický. Každopádně i tak jsem si právě Knězovy děti parádně užil. S příchodem na malý Dalmácký ostrůvek jsem si vzpomněl na každou návštěvu Chorvatska, kterou jsem zažil a ihned mi bylo krásně. Já nevím jak Vy, ale já opravdu ty jejich ostrovy vnímám jako takovou malou návštěvu nebe, i když to nejspíš tamní obyvatelé takhle úplně nevidí. Nicméně právě přes toto prostředí jsem byl z filmu tak nadšen, že jsem se den na to na něj musel podívat znova. Takovou radost mi tenhle film udělal. ()
OD CHVÍLE, KDY JSEM PŘIŠEL, JSEM DO ÚMRTNÍ KNIHY ZAPSAL 22 JMEN, A ANI JEDNO JMÉNO DO KNIHY NAROZENÝCH. OPRAVDOVÝCH VĚŘÍCÍCH UBÝVALO. LIDÉ SE ZAJÍMALI POUZE O SVÉ OSOBNÍ BLAHO A ZAPOMÍNALI NA DUŠI.… /// Don Fabijan není sportovní typ. Neumí ani zpívat. Vlastně … ale jeden dobrej nápad měl. Pro církev… Svižně a vtipně. Chápu nadšení, páč se jedná o komedii, která se vymyká zaběhlejm stereotypům. A taky vypráví, kam až lze dojít přes díru ve šprcce. Vlastně jak zabřednout do problému. Víc a víc (hloub a hloub vyzní blbě, že?) Dobrej úmysl mladýho kněze se mění v hříčku plnou ftipnejch absurdit, přejde v tragikomedii a končí jako tragédie. Se zaměřením na církev. Byť oklikou, přes šprcky. Děravý. /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Stejnojmennou divadelní hru od Mata Matešiče jsem neviděl. 2.) Zjistím, že nejen v Čechách, ale i v Chorvatsku, lidi v létě tak nějak víc mrdají. 3.) Thx za titule ,,Yusek“. /// PŘÍBĚH *** HUMOR ** AKCE ne NAPĚTÍ ne ()
Je zjevné, že tenhle snímek z Balkánu vzbuzuje dost rozporuplné a v mnoha případech rozpačité až výrazně negativní reakce. Podle mého vychází ze dvou faktů. Za prvé: po dlouhou dobu se Knězovy děti tváří jako odlehčená letní komedie s poněkud lechtivým tématem. Jenže v druhé polovině se nenápadně začnou vkrádat vážné tóny, které v závěru ústí až do tragických poloh. Zkrátka máte co do činění s tragikomedií, která se v určitém smyslu může připodobnit k českému Farářovu konci. A to pochopitelně příslušně naladěný divák těžko rozdýchává. Za druhé: snímek si otevřeně pohrává s lidskou sexualitou a otevírá tabuizovaná témata za pomocí lidového humoru, který ctitelům velkého umění připadá poněkud svatokrádežný. Za mě jsou to poctivé 4 hvězdičky a 85 % celkového dojmu. Nezklamalo, ale k dokonalosti ještě pořád něco znatelně schází. ()
„Marine! Hej, Marine!“ - „Co je?“ - „Otevři, je to důležitý.“ - „Kam se chystáš?“ - „Nikam. Přišel jsem si pro dětskou výživu a plenky. Stal jsem se otcem.“ - „Kdy?!“ - „Před chvilkou.“ Aneb jaký nápad se může neúspěšnému knězi zrodit v hlavě při pohledu na prasklou gumu kola kotouče…Nemám žádné zkušenosti s filmografií Vinka Brešana, ale asi si na něj do budoucna více posvítím. V případě Knězových dětí jde o velmi svéráznou, neotřelou, zábavnou, absurdní a nápaditou podívanou. Jenže zatímco první hodina je nádhernou tragikomedií, která v mých očích neměla chybičku, poté přijde zvrat (trumpeta), jenž dosud budovanou atmosféru zcela změní (krade se mi na jazyk slovo „pokazí“, ale to jen vzhledem k tomu, čím se snímek do té doby prezentoval). A právě kvůli tomu zvážnění to budou „pouze“ 4*, ačkoliv potenciál byl jednoznačně na 5*, škoda. „Podívejte. Takhle spolu strávili dvě hodiny. Použili tři naše kondomy. Došla mi baterka, takže se mi to nepodařilo nahrát celé. Nejdivnější na tom je, že jeden je pravičák a druhý levičák…“ ()
Divadelní drama plné archetypických figur zasazené do prosluněné středomořské vesničky. Vinko Brešan opět nechává promlouvat postavy do kamer, pohrává si s perspektivou a neotřele propojuje dvě příběhové roviny. K rozdmýchání děje mu slouží banální, ale poměrně originální zápletka, kterou s pomocí nadaného dramatika Matišiće rozvíjí logickým, avšak z žánrového hlediska nečekaně tragickým směrem. ()
Nesmíme se dopouštět sexuální nemorálnosti, jak to někteří z nich učinili, a za jediný den padlo dvacet tři tisíce.. (1 Korintským 10: 8) Zas takový masakr to na malém dalmátském ostrově nebude, ale spousta jeho obyvatel neujde důsledkům svých i cizích hříchů. Co na tom, že některé bolí kolena od pokládání dlaždic dobrých úmyslů.. Patálie kolem podlého způsobu zvyšování natality provází lidovost, lehká dávka nekorektnosti a moralizování, opakující se hudební motiv a sílící pocit, že mě to vlastně nějak moc nebere. Kdyby před vámi stála matka Krešimira Mikiće s těhotenským břichem a měla v ruce lístek se seznamem potencionálních otců, koho byste tipovali z trojice Brody, Strathairn, Strach? ()
Keby ste doteraz náhodou nevedeli, ako súvisia kondómy s kňažskou činnosťou a samotnou cirkvou, Brešanov film Vám dané téma objasní satirickým nadľadom, s vkusným vtipom a doteraz nevideným chorvatsko-srbským filmárskym umom. A pritom to dokáže byť aj drámou... :D 76% ()
Príjemná, svieža komédia, ktorá ťaží z bohovského nápadu a nebojí sa pomenovať veci pravým menom. Už názov napovedá, že nepôjde o žiadne klišé a naozaj sa nestretnete s minútkou nudy, či tuctového humoru. Správny pomer satiry, humoru a zároveň drámy, v kombinácii s takmer divadelnou atmosférou dávajú filmu veľmi pozitívny feeling. Jediná škoda je, že humor nebol miestami viac situačný a údernejší. Ale pokiaľ ste dlho nevideli milý, ľudský filmík, tak tento chorvátsky snímok vás určite uspokojí. 80%. ()
Vypadalo to na slušnou komedii se svérázným balkánským humorem. U toho to také mělo zůstat. Překlopení do vážné polohy pohřbilo slibný začátek. Škoda. ()
Pokud už poslední Brešanův film srovnáváme s českými komediemi, všimněme si hlavně toho, že v něm špatná rozhodnutí postav (jakkoli dobrácky motivovaná) mají vesměs dosti hořké až tragické následky. Na to v tuzemské kinematografii, kde se ke smířlivému konci bezbolestně propracovávají i amorální darebáci (viz filmy Jiřího Vejdělka), opravdu nejsme zvyklí. ()
Komedie? Ani náhodou. Nezasmála jsem se. U komedie se chci bavit. ()
Tak Chorvatům není lhostejné, že jejich národ vymírá, tudíž se musel najít někdo, kdo by tomu mohl pomoci a této úlohy se nemohl zhostit nikdo jiný než samotný kněz Fabián, který mi tak trochu připomínal našeho Polívku. Sranda to je, ale první polovina byla rozhodně ta lepší. ()
To je nápad, pane.. a co z něho vznikne.?! Tragikomedie jak vyšitá... WOW! ()
Reklama