Režie:
Ján NovákScénář:
Marcel BystroňKamera:
Antonín ChundelaHudba:
Walda GangHrají:
Václav Vydra nejml., Dana Morávková, Josef Laufer, Hana Čížková, Lucia Bugalová, Jan Skopeček, Lubomír Lipský st., Václav Glazar, Lenka Vacvalová (více)Obsahy(1)
Bývalý policejní náčelník Pepa se stal starostou. Po svém předchůdci zdědil přizpůsobivého tajemníka Bohouše. Jejich první společnou misí na radnici je založení městské policie. Náčelníkem se stane místní Rambo, Franta Cloumal, čímž konečně stoupl v očích své ženy. Šetřílek Bohouš musí ještě stihnout levně zařídit jeden pohřeb. V místní čínské restauraci mezitím dojde k nečekanému objevu. Kuchař Lojza zalévá své marihuanové bylinky známým Modrým pramenem, který povzbuzuje chuť na sex. Když si ubalí jointa z takto zavlažovaného výpěstku, propadne nekonečné pravdě a všeobjímající lásce. V Kameňákově vyrůstá i další parta výtečníků, ti nainstalovali do dívčích sprch webovou kameru a vsází se, která z dívek nemá oholené intimní partie. Celou kameňákovskou společnost doplňuje několik romských občanů, kteří mají zájem o měděné trubky z okapů. Pepa prostě nebude mít jako starosta lehký život. (TV Nova)
(více)Recenze (646)
Imbecilitida. Něco tak stupidního a trapnýho jsem dlouho neviděl! Komu tohle může přijít vtipný?? Dát peníze za lístek na Kamenák 4 jsou podle mě brutálně vyhozený peníze. Mnoho známých herců.. a k čemu. Je vidět, že všichni herci přijali svou roli jen kvůli prachům protože jim muselo jim být jasný jaká to bude sračka. Nejtrapnější postava Vincent Navrátil to je mi teda herec. ()
Jako dobrovolný, přátelský a mnohokrát zodpovědností oceněný asistent mentálně retardovaných dětí speciální školy, jsem se jednou rozhodl si se čtyřmi dětmi, které mám ve svých volných chvílích na starosti, udělat příjemné říjnové odpoledne tím, že si zajdeme do kina na nenáročnou komedii z našich luhů a hájů. Děti jsem teple oblékl, protože venku už je přeci jen chladněji a společně jsme nadšeně vyrazili. V kině jsem je, rošťáky jedny moje, vybavil lízátky, popcornem a coca colou a šli jsme se posadit. Samozřejmě jsem předtím navštívil profil filmu, ale hodnocení jsem nepřidával žádnou váhu, neboť jsem věděl, že většina zdejších hodnotících jsou upjatí kreténi... nejsou! Již v prvních minutách mě přepadl ledový pot, valící se po mém obtloustlém zpoceném těle. Dostavila se mi neuvěřitelná úzkost a hrůzou se mi ježily chlupy v rozkroku. Vítek s Honzíkem zatím jen vydávali skřeky dinosaurů a vzájemně si vylupovali šušně z nosu, které pinkali na pleš před námi sedícího staříka. Z té čiré trapnosti, která z plátna sálala tak silně, že mi ve vzduchoprázdnu vlála patka, ve mně vřely všechny tělní tekutiny a pomalu se draly do mých střev. Monika si nepřetržitě sahala přes teplákovku do rozkroku a Markéta si po obličeji rozmazávala její sliny. Abych se začal urychleně soustředit na něco jiného, pleskl jsem přes xicht pterodaktyla, který začal hlasitě vyzývat k boji vysokorychlostní letouny. Propadl jsem panice! Morávková nechtíc polehoučku topořila mé genitálie zrovna ve chvíli, kdy se mi Markéta posadila na klín, protože už nemohla nadále čichat kundí odér své přisedící kolegyně. Mezitím mi v análu projíždělo hovno tam a sem a Vítek dostal epileptický záchvat. Jako rodilý záchranář jsem dokázal bleskurychle zareagovat a s chladnou hlavou jsem odhodil Markétu na stěnu, načež začala krvácet z hlavy a omdlela a já mezitím bojoval o život mrtvého mentála Vítka. Honzík s Monikou utekli zadním vchodem za doprovodu autentických zvuků strategického bombardéru B-52 a já se nečekaně posral. Pro všechny méně chápající mentálně postižené retardy: nechoďte na tento film! ()
Přiznávám, že několikrát jsem se zasmál a Romové byli skvělí :-) ()
Vpodstatě největší dno KAMEŇÁKU 4 je to, že rasistické vtípky tady dobrovolně ztvárňuje vysmívaná menšina (duo cikánů s krabičákem a český vietnamec Marcus Tran, který hlasy cikánů navíc předaboval, takže má dvojitý máslo na hlavě)! ()
Troškovi po třetím dílu došlo, že točí kolosální sračku a na čtvrtý díl hodil bobek, ale série Kameňák je jako šváb. Ta kurva přežije snad všechno. Kameňák tedy na režisérské seslo nasadil páná Jáná, co má rád čárky nád káždým "á" co má ve jméně a série mohla směle pokračovat, jelikož tvůrci ví, že my dementi, co na to stále jen nadáváme, se stejně zase necháme ukecat a mrkneme na to. No a maj pravdu...mrkněte se doprava - čtu tam 9 307 !!! hodnocení...a ODPAD jasně vede. Přitom kdyby se s tím někdo chtěl fakt srát, tak přijde na to, že drtivá většina lidí, co dala ODPADY tomuto dílu, dala ODPADY nebo max 1* dílům předešlým (ahooooj Majkýýý) . Tak nevím kdo je dementnější, jestli série Kameňák a nebo my, že na tu sračku stále čumíme a já kráva se jednou přistihnu, že sázím odpad filmu s názvem Kameňák 38, kde bude hrát vnouče Vydry už dědečka a já to budu sledovat v domově důchodců, napůl hluchá, napůl slepá a stále dost debilní abych u toho trávila čas. Za vymytí mozku a degeneraci Kví Kvé nás devíti tisíc, dávám 1* PS : No ty krávo co to vidí mé šikmé oko??? Vánoční Kameňák letos bude? TO MUSÍM VIDĚT :-DDD Kurva já to říkala.... ()
Kdybych filmu z nějaké série udělil odpad, tak již další pokračování nikdy neuvidím, protože by to byla ztráta času. Zdejší vážení kritici však do Kameňákova vyrazí i se stým odpadem nebo ho alespoň udělí od zeleného stolu. Sláva jim. Já jsem však pro každou návštěvu Kameňákova nějakou tu hvězdičku našel a tak jsem se tam vydal znovu. Bylo tam stejně trapně jako vždy, ale poctivě jsem si dělal čárky pokaždé, když jsem se zasmál - pětkrát a to nepočítám ještě nějaké to pousmání. To je na filmově odepsané městečko celkem slušné. ()
Zlatý Troška, z toho je vám aspoň špatně od žaludku. Tenhle film doslova vysaje z kina na 88 minut veškerou existenci, a vy se tak cítíte jako uprostřed ničeho, bezbranní, bezradní a bezmocní tváří v tvář nekonečnosti prázdnoty všeho vesmíru. Intenzivnější než u Gravitace, fakt že jo. A je to děsivý pocit. Ani ty nuceně vecpané rasistické vtipy už nepobuřují, jak bych si přál. Prostě jen mechanický typicky český film, na který mě ani nadávat nebaví. Jinak zároveň jsem už dlouho neviděl film tak objektivně technicky špatný, kde obrazová a zvuková složka vypadají jak pořízené na kameru iPhonu. ()
Znáte ten pocit, kdy se nožíkem rýpete pod nehtem a dostanete ven šedohnědou hroudičku čehosi a pak k tomu znechuceně čicháte a přemýšlíte, kde se to tu mohlo vůbec vzít? Přísahám, že podobný pocit znovu prožijete u snímku Kameňák 4. Stačí prvních deset minut a víte vše. Filmem se mihnou všechny archetypy tisíckrát omletých lidových vtipů: blondýnky, cigoši, tchyně, vězni, policajti, zkrátka úplně všichni, přesně tak, jak tomu jsme vlastně zvyklí u předchozích majstrštychů. Já se upřímně divím, že se tohle může někomu líbit. Z logiky věci to může fungovat jen tehdy, pokud daný vtip neznáte, jelikož se ovšem jedná o velmi provařené vtipy, sledujeme jen poskládané scény, které čpí neskutečnou trapností a plytkostí, vyšumí do sucha. Zůstává jen prosťáček, který se tomu kření jako debil, žmoulá zmijovku a pošilhává po kozách obstarožní kantýnské z býv. JZD. To se vážně tohle českému divákovi líbí? Vsadím se, že ke konci filmu dojde i na sraní a grcání, aby byli spokojeni snad úplně všichni. Ne, tenhle rozjařený vesnický trapas pro mě není, ani neznám ve svém okolí nikoho, kdo by se k tomu hlásil, ale věřím, že "Kameňák" bude i v desátém pokračovaní, kdy policista Pepan bude metat doktorské anekdoty po marťanech v galaxii Arkana, lámat žebříčky českých kin a stane se naprostým fenoménem. Tak to prostě je. Čím trapnější, tím lepší. Vlastně BRAVO. Tvůrci na to kápli a našli zlatou uličku do kapsy českého diváka. Marketing za pět hvězd, to rozhodně. ()
Nejsmutnější u tohoto ""filmu"" je, že si tuhle píkovinu tvůrci mohli dovolit, protože věděli, že český národ nezklame a vesele si to naštráduje do kina. Za tohle by zaplatil jen opravdový blázen. On už ten nápad vytvarovat pochybný příběh z vtipů je neskonale patetický, ale tady divák jednoduše nevěděl, jestli byl právě pronesený dialog vtipem, který mu nedošel. "Od čeho máš zapatlanej ten monitor? Vstávej, je snídaně." - Asi takhle to vypadalo celou dobu. Herce bych vyhostila jen za to, že se zúčastnili. Ale pravda, pak by nám tu už žádní "herci" nezbyli. Tohle je jednoduše odpad české kinematografie a já se jen modlím, aby to neviděl nikdo ze zahraničí...Pokud ano, tak bych se nedivila, kdyby na nás někdo shodil atomovou bombu... Omylem. Tento film bych doporučovala osobám se sklony k sebepožkozování. Bolí to daleko víc. A delší dobu. ()
K 10. výročí původní trilogie se parta kolem Pavla Páska a Jiřího Pomeje rozhodla, že pokračování je potřeba. Kdybych na to měla nervy, tak se tady vypíšu z té frustrace, ale ve zkratce bude stačit shrnout, že ačkoli nad projektem viselo stále všudypřítomné sluníčko s tváří Zdeňka Trošky, tak ani 14 verzí scénáře nepomohlo vůbec ničemu. Svým způsobem je až fascinující způsob (ne)navázání na původní trilogii, nekonzistence v typologii postav, nekonzistence v logice, ale hlavně, že je to pořád třeskutá řachanda. Kameňák 4 je navzdory svému číslu dílo vysloveně solitérní ve své zoufalé snaze si vydupat místo na mapě české lidové komedie. ()
Vesměs hrůza, děs. Párkrát jsem se zasmál, ale ještě, že je to tak krátký...2 a ½. * ()
Polotovar s. r. o. 4. Doslova k pláči.. Film, ohlasy i samotná návštěvnost!! Černá čísla jsou zcela zasloužená. Troška se rozhodl, že bude do lidí prát něco jiného, takže předal otěže podle všeho zručnému dokumentaristovi, který měl naneštěstí potřebu udělat potřebu na filmové plátno. Je holt rozdíl mezi lidovostí a tupou obhroublostí. ()
"Kameňák 4" je naozaj veľmi zlý film. Scenár je len chaoticky riadeným tokom navzájom prepojených vtipov. Čo je v podstate zaujímavý nápad, ale samotná realizácia nie je vôbec uspokojivá. obzlášť keď sa to opakuje už stvrtý krát. Zdeněk Troška je režisér, ktorého ja raz nedokážem pochopiť. Mne ten jeho štýl príde desne buranský. Najviac svoje filmy ničí tým, že obsadzuje nehercov alebo totálne podpriemerých babrákov, ktorí nedokážu presvedčivo zahrať ani prd. Bolo mi z toho až trapne. "Kameňák 4" je odpad! ()
No tak za to, že si obludné Pomleje zařídily zmizení mého komentáře (který byl - do míči či do rundy /proč zadávat další zástupný důvod/ - bez hovnocení!), ten odpad naseru z principu! A ano, neviděl jsem. A ne, neuvidím. Paznechti cenzurofilní. Všichni ví, o jaký výhnisek se jedná, každý tuší, že když od toho odtáhl své pěstěné nehtíky i mistr Troska, jsme na dně žumpy a bagrujeme kal. Snad proto tu nad komenty dřepí nějaký pozorný šupák, který se třese o své penisky! Aby vám snad Kulyk nepřišel jako negativista: Jiříku, přeji ti - a především tvé dceři - aby ses stal velice dobrým otcem. Když už jsi v životě zesral všechno, na co ses byť jenom podíval. ()
Když mi v restauraci nechutná oběd a dělá se mi z něj zle už po pár soustech, nespolykám ho celý s tím, že to kuchaři vytmavím až pak. Ne, ne. Hned přestanu jíst a děkujícímu žaludku říkám, že nemá zač. A stejně to je s Kameňákem 4, který je snad ještě stupidnější než předchozí tři dohromady. A to je co říct. Přes půlhodinu filmu jsem se zkrátka nedostal. ()
Dort splácaný z Pomejí. Bystroň opětovně skočil Po hlavě do prdele, když k tomuhle napsal scénář a poté Novákovi předal pomyslný filmařský Klíček do už tak dost semletého a nudného Kameňákova plného trapných postav z TV Nova .. ()
Přestože je to hloupé, tak jsem se občas zasmál. A hlavně díky mému oblíbenému vtipu o česneku jsem tomu nandal pár hvězd navíc. ()
JOLANA MÁ BOBRA!!! No hurá konečně jsem to viděl. Na rozdíl od předchozích dílů mi to nedá a trochu se rozepíšu. Je to totiž nakonec kupodivu o něco menší tragédie než Babomrdky. Nevím či je to tím, že už to nerobí mistr Troška těžko říct a taky netvrdím, že to není domácí filmové dno, ale vzhledem k tomu, že to má jenom něco přes 80 minut a jsou tu dvě povedený hlášky obě se týkají cikánů (eh pardon chtěl jsem napsat romských spoluobčanů) tak se to dá přežít. A na konci jsem dostal dokonce i jeden výtlem což se mi u Babovřesek nestalo ani náhodou a sice ve chvíli kdy těsně před koncem ta blondýna před autem pronesla hlášku a teď jsem v píči! Nevím proč to řekla ani nevím proč jsem se tomu začal nahlas smát, ale zachránilo to tento poklad nakonec před odpadem. Pak už byl díky bohu konec a tak si to můžu odškrtnout.Mision complete.10% ()
najlepší diel série ()
Je podvečer v panelovém obýváku vzorové členské rodiny Klubu Planety opic. Otec Milan Novák jen v notně prověšených XXXL trenýrkách vyvaluje své obří panděro na leskymové sedačce proti barevné televizi Rubín, zaníceným kibicováním profesionálního trenéra žene sparťanské mozkovny proti stejně vymaštěné plzeňské obraně, přičemž klopí už tak osmý lahváč od chvíle, kdy se ve dvě vrátil z obrábění kovů. Smrdí mu nohy, ale na to v hustém oparu nažloutlého dýmu cigaret Moon za šedesát pět sere pes. Matka Marie, profesionální uklízečka, si mezitím u linky v kuchyni rozpačitě mne znovu a znovu rašící vydatné černé ochlupení pod nosem a snaží se přeslabikovat návod na přípravu Lančmítu k večeři, který všímavě zaregistrovala v té supr akci, když si posledně kvůli šetření snažila vytřít prdel letákem z Kauflandu. Bomba! Desek korun sleva proti večerce v suterénu, no nekup to! Neváhala tehdy ani sekundu, koupila jízdenky za třicet a tvrdošíjně hrkala přecpanou tramvají na druhý konec města. Nakupovat se musí chytře! Sedmnáctiletý syn Milan junior, zatím dvojnásobný úspěšný absolvent prvního ročníku dvouletého oboru kuchař/číšník, tráví čtyřiadvacetihodinou směnu ve svém útulném pokojíčku vytapetovaném plakáty Heryho Potrata a polonahých krasavic z časopisu Maxim. Zde celou dobu s přirozeně mongoloidním výrazem, smrtí v očích a džojstykem v ruce potírá zlo mezinárodně nepřátelských teroristických guerill už v pátém! levlu Volání dutých a hlasitě nadšeným kvičením dává celé rodině a dalším třem patrům pod a nad najevo, že se mu to náramně daří. Nad radiátorové tamtamy zoufalých sousedů je povznesen, je přeci na misi a zachraňuje svět. Šestnáctiletá dcera Iveta má po tolik oslavovaných promocích na základní škole za sebou dosud jednoletou zářivou kariéru na pracovním úřadě. Podpora však není navěky, kurvy jedny z ODS, a tak se už intenzivně rozhlíží po někom, kdo by se o ní postaral, než nabere matčiny kontury. Zrovna se vrátila z randevů se čtyřicetiletým ženatým dělníkem z Kolbenky, panem Helmutem Tydýtem. Seznámila se s ním na stesti.cz, kde Helmut vystupuje pod prefíkanou identitou svobodného, movitého česko-rumunského podnikatele s nickem Sagvan Tofu, co dnes pozval Ivetu na první romantický oběd pod záminkou případného sňatku. A tak si Iveta v koupelně před plechovou skříňkou se zrcadlem osaměle visící na bakelitovém jádru právě kontroluje, nemá-li mezi zuby sperma. A nad celou touto blahoslavenou rodinnou idylkou zasmušile se Železným výrazem plyšově bdí zajíc Zaza, dokonale umístěný, dle posledních odborných doporučení Fén Šukej z nedělní přílohy Blesku, na polici z IKEA mezi vkusnou obří reprodukcí Vázy se slunečnicemi neznámého autora v tlustém zlatém rámu a dekadentní obývací stěnou z NDR s televizí a píplmítrem. Tu náhle otec, pospávajíce zmožen údělem dělnické třídy, náporem zkvašeného chmele a erudovaným fanděním, s mohutným zachrápáním mění polohu svého enormního břichu a přitom zavadí o jedničku na dálkovém ovladači. Obrazovka zabliká a nekompromisně zobrazí i jedničku v diváckých preferencích, onen kanál kanálů, jenž skýtá své cílové skupině tolik radosti a poučení nejen svou vysílací skladbou, ale také financováním překulturních a sofistikovaných filmových počinů. Procitnuvší Milan starší chvíli ostří, přemýšlí, kdo je a jaký je jeho význam v nekonečných hlubinách Universa, pak ovšem zabrousí pohledem na televizi, jeho prostá a intenzivním filosofováním zbrázděná tvář se rozjasní a bez váhání se dělí o náhlou radost se svou životní družkou, toho času stále u studia konzervy v kuchyni, a laskavě ji vyzývá ke spolusledování: „Máňo, ty píčo, tomu neuvěříš, dávaj Kameňák 4!! Já se poseru. Popadni lahváč a honem naběhni, ať vo nic nepříjdeš! Bude sranda!“. Stejně nadšená Marie kvapně nechává Lančmít jeho pochybně vepřovému osudu, léty nacvičeným pohybem vysypává do květinkované plastové mísy velkoryse promaštěný pytlík motoráků (pozn. autora: brčálově nazelenalé, bezhlavě přesolené bramborové lupínky, nepochybně smažené na ojetém motorovém oleji prodávané v nižších cenových skupinách jako pochoutka k pivu), o pracovní desku linky zkušeně otevírá další orosený Bráník pro drahouška, pro sebe kuchyňským nožem naráží krabici jakostního, odrůdového a tedy neoddiskutovatelně přívlastkového vína, someliéry tolik ceněný velmi pozdní sběr, a ověšena tímto kontrabandem chvátá s mohutným funěním směr obývák tak rychle, jak jí jen otylé nohy a několik ojetých pneumatik nad sebou dovolí. Z centra rodinné zábavy zatím zaznívá bodrý, všeobecně informativní hlahol nejvyšší názorové autority: „Muhehehe, já to mrdám, ten vo tý blondýně zrovna včera vyprávěl Na Růžku mladej Cajs, to je ten, co mu vloni spadl ve fabrice na hlavu ingot, to jsme se ale nasmáli! Paráda! Ta Vydra, to je skoro stejně vtipnej člověk jako von, no ty vole, fakt, že jo! Musím tam pak ještě skáknout rozebrat to a objednat mu ruma, doufám, že se taky kouká, kujón jeden!“. Výlevy rodinného mozkouna mezitím přilákají i ratolesti, které jsme opustili ve chvílích rozbíjení jádra a počítání kvantových rovnic, a tak hraním zpruzený Milan mladší spolu s pubertálně žvýkající Ivetou zaujímají svá místa v ušácích po stranách v očekávání té neskonalé zábavy. Konečně i bolestně zavrže druhá polovina sedačky pod tíhou přistávající Marie, k Milanovi putuje vytoužený lahváč, jehož částečný obsah však záhy končí hurónským smíchem vyprsknutý spolu s hrstí rozžvýkaných čipsů na syntetické tygří kožešině pod konferenčním stolkem. „Na kašli, vole,“ procedí smíchy chrochtající, slzící a brunátně rudá Marie po další nekompromisní salvě třeskutého humoru „to se prostě nedá!! No já se poseru, prej: „Dobrej den. Máte tisíc rohlíků? Ne? No, to nevadí, já jsem tu na kole!!!!“. Dzzzzzzzzzzzzzz.“. Následuje hodina a půl čtverhlasného kvičení, zajíkání se, hýkání, chrochtání a bodrého plácání se do kolen. Ten milý kanál, opět za asistence nejzářivějších hvězd a prudce charakterních herců ze všech těch Ulic, Pout, Ordinací a Kambeků, několika příšerně netalentovaných, škaredých dětí producentů a Martina Maxy, prodloužil život mase krásných a chytrých lidí a obohatil žumpu našeho kulturního dědictví o další hnědý třikrát zatočený klenot. A tak to má být! Vždyť všechno na světě je k něčemu dobré a Jing se vždy spojí s Jangem v dokonale harmonickém kruhu. I sebeukrutnější sračka přeci uleví bolestí zmítaným střevům, hustý a smradlavý zvratek pokaždé někoho zbaví tlaků na žaludku a hlady kvičící prasata nakonec dostanou své Pomeje. () (méně) (více)