Režie:
Ana Lily AmirpourScénář:
Ana Lily AmirpourKamera:
Lyle VincentHrají:
Sheila Vand, Marshall Manesh, Mozhan Marnò, Dominic Rains, Reza Sixo Safai, Pej Vahdat, Arash Marandi, Ray HaratianObsahy(2)
Po Zkaženém městě, domově pasáků, dealerů a prostitutek, se po nocích toulá mladá osamělá upírka a podle vlastních měřítek nastoluje pořádek. Až nečekané setkání s Perským Jamesem Deanem vytrhne Dívku z její osamělé a smutné rutiny. Mladý muž je totiž snad posledním obyvatelem tohoto města, který si uvědomuje rozdíl mezi dobrem a zlem. Vizuálně výrazný celovečerní debut íránské režisérky Any Lily Amirpour vznikl v americké produkci a vyniká působivou ponurou atmosférou, svérázným humorem i promyšlenými odkazy na symboly západní popkultury. Mluví se o něm jako o prvním íránském upírském westernu a odráží režisérčinu zálibu v brakových žánrech. Výsledkem je chytrý a těžko zařaditelný žánrový mix, který nezapře inspiraci hororovými filmy, westernem, komiksem a íránskou novou vlnou. Slovy režisérky, je to jako kdyby spolu Sergio Leone a David Lynch měli malého íránského rockera a hlídat jim ho přišel Nosferatu. (Aerofilms)
(více)Recenze (176)
Mám trochu podezření, že režisérka až moc vypočítavě chtěla udělat ze svého debutu malý klubový kult, protože do něj narvala většinu jeho prvků. Dlouhé záběry? Nechybí. Málo dialogů? Samozřejmě. Nezvykle volená hudba? Bez ní by to nešlo. Navrch černobílý obraz, bez něhož by nebyl klubový film klubovým filmem. Ale... ono je to splácnuté tak nečekaně sympaticky a přirozeně, že odpustíte snímku i jakousi prázdnotu, která z něho čiší s přibývající stopáží. Pár záběrů to má rozhodně působivých (obzvlášť ty, kde mladá upírka pronásleduje své oběti), ale nejkouzelnější je stejně scéna, kde se upírka poprvé seznamuje s Arashem. On na extázi, ona na skateboardu. Sranda zaručena. (60%) ()
Pre kaviarenských intoušov, ktorých skúsenosť s upírskou tematikou začína pri Murnauovi a končí pri Jarmuschovi, to bude relaxačné osvieženie pohľadu na iránsku kinematografiu. Všetci ostatní si vytrhajú vlasy nudou. Film tak záživný a všeobecne prínosný, ako by bola Carpenter / Rodriguez verzia Kiarostamiho Chute čerešní. ()
První polovina - zmatené hledání smyslu a řádu, občasné podlehnutí formálně vymazlené a atmosférické scéně. Druhá polovina - nenalezení smyslu a řádu, totální nezájem. ()
Vytahovat Jarmusche je u téhle nahodilé a neuvěřitelně povrchní a intuitivně nahodilé směsice tradic / žánrů / odkoukaných póz spíš smutnou ukázkou nedostatečné soudnosti. Zatímco Jarmusch vytvořil elektrizující, sevřené a mytologicky bohaté univerzum, Amirpourová jenom mechanicky staví na odiv potenciálně zajímavé motivy, kterými se lze plakátově kochat, ale nic víc. Její svět je mrtvolná teze, cinéma du look bez magnetismu a objevnosti (i přechody mezi žánry jsou tu spíš křečovité než elegantní). V něčem je to v zásadě ideově blízké raným filmům Xaviera Dolana, ale ty měly (pro mnohé iritující) dandyovský švih a narcistní zaujetí. Pomalost dokáže být magická, uhrančivá a vtahující. Nebo prostě jen snaživě ubíjející. To je z mého pohledu případ Sama nocí tmou. ()
„DĚLALA JSEM ŠPATNÉ VĚCI. JSEM ZLÁ.…“ /// Sama (a v noci) si to v hábitu šuká po ulicích a dohlíží na morálku. Mohla by nahradit u nás známý „peklo“, ale vlastně i vona v skrytu (mrtvý) duše čeká na svýho Drákulu. Vlastně spíš na někoho, kdo by ji … (jasně taky, ale třeba měl trochu rád…). Prostitutka tancuje s balónkem (hovno v práci. Jen tak, aby zahnala nudu a vodehnala napětí vočekávající obecenstvo!), upírka zevluje na skejtu a aby to nebylo úplně divný, smlsne si na houmlesákovi. Ať se snažím sebevíc, zavíraj se mi víka. Další upírská artovina, která mi na rozdíl vod Jarmusche, nemá co říct. /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Film musí dobře vypadat. Na příběh seru! 2.) Su upír a přemejšlím vo bejváku v Iránu. 3.) Thx za titule ,,Jemu, tedy IDžORovi“ (+ Holesinka.M) /// PŘÍBĚH ** HUMOR ne AKCE ne NAPĚTÍ * ()
V podstatě se mi to líbilo, i když jsem měl velké problémy udržet pozornost, a některé scény byly přesně tak úderné a působivé, jak měly, Celkově ale Amipourová až příliš propadla "artovému zpomalování" a velmi nepřirozeně ho ždímá z jakékoliv záminky. Míň zahleděnosti do sebe v tomto ohledu by tomu filmu jedině pomohlo. ()
Je to neuvěřitelně sexy. Jarmusch a jeho upíří milenci se můžou jít zahrabat. Audiovizuální slast. ()
Místy je Ana Lily Amirpour oslněna tím, že vůbec něco točí, a místy podléhá sebeklamu, že točí velké umění, ale celkově je tahle návštěva nočního Teheránu s upírem v zádech docela příjemná variace na evropské upírské příběhy inspirované gotickým románem a ovlivněné novodobým romantismem. U nás si boj s upíry spojujeme s křesťanskými kříži a svěcenou vodou, ale je evidentní, že se jim docela daří i v islámském prostředí. Zasazením příběhu do prostředí Středního východu přineslo určité žánrové oživení a prvek exotiky. Režisérka sice hledá vlastní tvář, v praxi si ale evidentně půjčuje ze zahraničních vzorů a ústřední motiv jejího snímku, tedy pocit odcizení, se už v upírských filmech objevil mnohokrát. Nenudil jsem se ale ani chvíli, což je příjemná změna proti kousku Přežijí jen milenci od starého festivalového harcovníka Jarmusche, který vnímám jako výraznou uměleckou prohru. Když vezmu Jarmuschovo postavení ve světové kinematografii a fakt, že Amirpour je outsider, od kterého nikdo nic nečeká, tohle rozhodně nebyla ztráta času. Celkový dojem: 60 %. ()
Čiernobiely artový horor z iránskeho prostredia na upírsku tému. Znie to divne? Aj to divné je... Ale v dobrom slova zmysle. Už tradičný kus romantiky, ktorá je častou súčasťou „vampire stories“ sa nezaprie, ale je to ohodené určitým grindhouse nádychom, ktorý je v kontraste s tým čiernobielym vizuálom a pomerne pokojnou atmosférou, ktorá z filmu hypnoticky sála. Doplnené príslušným náladotvorným soundtrackom, dotvárajúcim nezvyčajný filmový zážitok, ktorý môže zaujať, ale i nudiť; závisí od človeka, nálady, očakávaní... Mne sa to zväčša páčilo. ()
|| Scenár: Ana Lily Amirpour | Hudba: ? | Distribúcia: ? | Štúdio: SpectreVision, Logan Pictures | Rozpočet: ? miliónov $ | Tržby: - $ (8.1.15) | Ocenenia: - (8.1.15) || Dôkaz o tom, že do kina sa môže dostať už čokoľvek. Niežeby Amirpour nemala cit pre vytvorenie atmosféry, to by som jej krivdil. Ale zaradiť film do westernového žánru len pre to, že má štáb jednu kameru, a že soundtack obsahuje dve trubkové pesníčky je prinajmenšiom neúcta k žánru. --- Každopádne je to film, ktorý sa do pólky určite oplatí vidieť, bavil som sa aj cez dlhé bezobsahové scény celkom dobre. Daná pomalosť zveličila minimalistické herectvo zúčastnených, a spôsobilo niekoľko úsmevných scén. V druhej pólke už sa prvky a spôsob len opakuje, takže som ju žial prezýval... Ps: práca so zvukom na míle prevýšla celý projekt. 45% | Kino Aero Praha, 8.1.2015 | ()
Skutečný kavárenský povaleč ví, že upírská tématika ve filmu začala dávno před Murnauem a proto ví, že možné je cokoli. Konečně jen v posledních letech každou sezónu vidíme velmi odlišný přístup k žánru, rok 2012 překvapil Byzantiem, ve kterém se vrátil král Neil Jordan, který změnil upírský žánr skvostným Interview s upírem poprvé už v roce 1994. Společně s Anne Rice nechal upíry hodnotit Brama Stokera i Charlese Dickense. Rok 2013 měl Only Lovers Left Alive a jejich nemrtvé řeči z alžbětinské Anglie, tmavé brýle a hudební nástroje. A jako verze odrážející rok 2014 se nám tu pro změnu objevila A Girl Walks Home Alone at Night - zevlící hrdinka, která má v pokojíčku plakáty s Michaelem Jacksonem, Madonnou a poslouchá si Lionela Richieho. Takže kdo ještě řeší, co ta holka má na sobě a v jaké zemi si vysává ty své spoluobčany? #čsfdprojekce ()
Formálně velice pěkný snímek, nádherná kamera, kompozice, svícení, skoro k neuvěření, že se jedná o režisérčinu prvotinu. Obsahově je to komplikovanější - příběh se zdá na první pohled jednoduchý až bezpředmětný, při bližším zamyšlení je ale plný metafor a jinotajů, některé z nich západní divák dekóduje, jiné vytuší. Příjemně potěší herecké výkony (obzvláště ústřední charismatické dvojice), režisérčin cit pro dramatický detail, soundtrack. Problémem pak může být jarmuschovsky pomalé tempo, s kterým mladá režisérka holt ještě neumí pracovat tak chytře jako maestro sám, to je však jen malé rýpnutí. Na debut úchvatné, o paní Amirpour ještě uslyšíme (pevně doufám). 70% P.S.: Tleskám distributorovi za mimořádně pěkný český titul. Bravo! ()
Keď v meste plnom násilia, drog a prostitúcie, neexistuje jedinec mužského pohlavia, ktorý by aspoň z časti nastolil poriadok, prichádza žena v čiernom plášti na skateboarde, Peržanka, zahalená rúškom tajomstva, s vnútornou silou pohľadu nahnať strach, pričom s nepriateľmi dobra, zastávajúcich zlo, sa radikálne vysporiadava po svojom. Upírka, ktorá neverí v lásku, jedného večera, pri brázdení prázdnych ulíc naráža na mladého muža, pri ktorom pocíti neočakávané emócie, ktoré ju nútia zamyslieť sa, že nie všetko je na tomto svete skazené. Bude to však stačiť na šťastný život dvoch zamilovaných, no zato úplne odlišných "bytostí"? Zaujímavý soundtrack. Svojský pohľad na tvorbu, ktorá počas celého sledovania snímku vyvolávala zvláštne pocity. Toto spracovanie rozhodne nesadne každému. Popravde, v úvode som mal pocit, že s týmto filmom zotriem podlahu, no akosi si ma Ana Lily Amirpour čiastočne časom predsa len získala. Jediné čo mi je naozaj ľúto je fakt, že napriek občasne nepríjemnej atmosfére, snímok predsa len z hororového poňatia nie je výraznejším. Chcelo toho viac ako len pár pasáží, ktoré naženú "strach" ako taký. Pohľad na tunajšie hodnotenie takmer 70% mi však príde totálne prepálené - 55%. ()
Když odcházíte z kina s tím, že 99 odpromítaných minut je málo a máte chuť na opakovaný nášup téhle černobílé všežánrové indies podívané, tak je něco pětihvězdičkově dobře. Je faktem, že režisérka není zrovna ve všem originální a do své prvotiny si půjčuje odevšad, co nakoukala jinde. Tempo filmu se střídá, občas se něco ve filmu nakousne a odpověď nepřijde nebo se střídají prapodivné scény (transvestita s balónkem, diskotéka) s těmi nezapomenutelnými (druhé setkání hlavních hrdinů, dealerův byt, finále), ale na druhou jako debut uhrančivé, nádherně natočené, upíří slečna i v hábitu tajemně krásná a soundtrack .. no, zvláštní, ale povedený. Navíc velkým plusem pro mě byla atmosféra kina Aero, jelikož jsem seděl úplně vzadu, navíc přímo pod mihotavým světlem promítačky, kde jsem měl možnost sledovat nejen tenhle neanglicky mluvený film, ale jak na dlani i lidičky v řadách před sebou, což můj dojem z filmu ještě umocnilo .. ()
Jde sama nocí tmou. Všichni se z ní poserou. Má strašně drsnej part. Ať žije fucking art! I když tohle nemá sysla, jistí to červený čísla. Tenhle film mě ve snech straší. Seru bleju vtipnou kaši. A tak křičím z plných hrdel : Tohle není prdel, prdel! Radši nemít žádnej zázvor, než sledovat tenhle tumor. Na verbala si nehraju a cizí krev nesaju. Na tupírku nechoď do kina, dělá to Iránská prcina. Nemáš ani páru, nedávaj to v cinestaru. Dám ti dobrej tip. Radši stáhni rip.30% ()
Uhrančivý atmosférický audiovizuál, kterému bohužel k dokonalosti chybělo poměrně hodně. Především pevně sevřená dějová linka, která by celé to krásno pořádně podtrhla, nebo také propracovanější reflexe hlavních postav. Z kinematografického pohledu mnoho nedostatků, které však u mě přebila skvělá kamera. Sama nocí tmou vnímám spíše jako dlouhý hudební videoklip (parádní a vtipný videoklip!), než plnohodnotný celovečerní film. ()
Existenciální drama, alegorie, příběh života, přežívání a smrti. Krásná černobílá kamera společně s hudbou vytváří místy až hypnotickou podívanou. Upír je zde svědomím, smrtí, co trestá, ale přitom pochybuje. Arash se protlouká životem a stará se o otce, který je závislý na drogách. Když mu do klína spadnou peníze i s drogami, pustí se do kšeftování, ale cítí, že by měl dělat něco jiného. Mezitím do jeho života vstoupí dívka, co umí v lidech číst jak v knize, Nemá srdeční tep a toulá se nocí zdánlivě jen tak. Její setkávání s postavami jsou jakési malé střípky nekonečného příběhu. Na setkání s ní jistě chlapec na skateboardu jen tak nezapomene. A klidně bych se obešel i bez upířích zubů, ale nakonec, proč ne... Mám pocit, že pro lepší porozumění a docení by to chtělo ještě další projekci. Film zdaleka ne pro každého. ()
Červená čísla si tento snímek zaslouží už proto, že dokázal navodit perfektní atmosféru Zkaženého města, čemuž kromě vynikajícího soundtracku napomohla také excelentní kamera a hra se zaostřováním. Po dějové, resp. žánrové stránce bych v tomto zpracování ocenil něco víc než horor, ale musím uznat, že Ana Lily Amirpour vkusně skloubila prvky hororu bez laciných lekaček, v podstatě je tu jen jedna, max. dvě, s prvky romantického filmu. Mezi ústředním duem to správně jiskří, alespoň z jedné strany určitě. :) Na tento snímek jsem šel v rámci projektu Scala naslepo, tudíž jsem byl poměrně mile překvapen a zvažuji i 4*. [v kině, 18.12.2014; 20:30] ()
Hipster džihád. ()
Zajímavý černobílý pamflet o adolescentní upírce která jezdí na skejtu, saje krev šovinistům, a shodou náhod v ní vzplane láska pro perského Jamese Deana. Ta scéna, kdy se do sebe při písni 'Death' od White Lies navzájem zamilují, je audiovizuálně omamná jak íránský koření, highlight filmu, takže bude nemalou chvíli trvat, než ji vyženu z hlavy. Zbytek je solidní artová kombinace neo-westernu, orientálního horroru, a romantickýho melodramatu; nic víc či míň...... ()
Reklama