Režie:
John R. LeonettiScénář:
Gary DaubermanKamera:
James KniestHudba:
Joseph BisharaHrají:
Annabelle Wallis, Ward Horton, Alfre Woodard, Eric Ladin, Tony Amendola, Brian Howe, Michelle Romano, Gabriel Bateman, Shiloh Nelson, Paige Diaz, Morganna May (více)VOD (3)
Obsahy(1)
John Form našel pro svou nastávající manželku Miu dokonalý dárek – krásnou starou klasikou panenku oděnou do sněhobílých svatebních šatů. Ale Miina radost z Annabelle nemá dlouhého trvání. Jedné hrůzné noci vtrhnou do jejich domu vyznavači satanského kultu a brutálně napadnou mladý pár. Prolitá krev a hrůza nejsou to jediné, co za sebou nechávají. Vyznavači Satana vyvolali bytost tak zlovolnou, že nic z toho, co udělali, nelze ani zdaleka srovnávat se zlem, kterým je nyní posedlá Annabelle. (Warner Bros. CZ)
(více)Recenze (619)
velmi dobre spracovane. pre tych co taky scenar uz videli samozrejme nuda. ()
Úsvit nového subžánru: telenovelový horor. Bez hlučných zvukových efektov v kvalitnom kine, ktoré by strašili aj pri sledovaní Toma a Jerryho, by to bolo za 1*. Trestuhodne odfláknutý scenár a na kino-release nevídano neschopná réžia. Priepastný rozdiel medzi originálom a spin-offom. ()
Analbel je opravdu film zábavný a užitečný asi jako řitní zvonek, ať už tento odporný termit znamená cokoliv. Nudná až otravná, obvyklá klišovitá dveřní vrzačka, která bezskrupulózně vykrádá to nejhorší z Čokyho a mistrně to kombinuje s tím nejlepším z Abnormálních pasivit, kde nic dobrého nebylo. A tak údajně vzácný a sběratelský kus panenky, který vypadá jako dlouholetá hračka všech šestnácti budoucích společenských parazitů famílie Čonkových, a místo strašidelně působí spíše odpudivě, je zase posedlý nějakým mimořádně vypatlaným vrahem. Vrahem, který by na olympiádě unylého démonického kokotizmu zajisté získal některou z medailí, a jenž tenorizuje rodinku tak odporně nesympatickou, že byste její brutální vyvraždění nadšeně uvítali už po pěti minutách. Tím ďábelským tenorem mám na müsli to, že devadesát pět minut skvěle vrže všemi nenamazanými panty a sem tam do toho naprosto hrůzně přemísťuje tu cigánskou barbínu z křesla na polici a zpět. No, prostě bubu jak sviňa! Je až s podivem, jak si zde místní hororoví gururové kvůli takové sračce do krve vzájemně pokousali šulínky. Bestlamo, to, že Ti ten přechytřelý, zfetovaný, agresivní teplouš při posledním aktu předčasně vyvrcholil, neznamená, že to tu pak budeš zhrzeně pětkovat! Jsi fešák a určitě máš potenciál najít si jiného milého hocha na společné hororové hrátky, tak prosím zachovávej dekurvum. „Cililink!!!“. Áááá, teď mě budete muset omluvit, konečně nastal čas na opravdovou chlapskou zábavu. ()
V podstatě přesný opak toho, co bylo V zajetí démonů. Annabelle je horor bez inteligence, bez nápadů i schopnosti vygradovat scénu. Samotná panenka je ve filmu de facto úplně zbytečná (což je asi největší podraz) a vše je tak doslovné, že kdo něco v tomhle filmu nepochopí, může si bez problémů zažádat o občanku Forresta Gumpa. Nejhorší ale je ta neschopnost nějak budovat scénu. Když už se počtvrté otevřely dveře od výtahu, nešlo se nesmát. Takových momentů je ve filmu bohužel až příliš. Ale zase se musí nechat, že málokdy se horor přetaví v tak čistou komedii. 30%. ()
Chtěl by být jako Wan, snaží se být jako Wan, ale není to Wan, kdo je to? Režisér Mortal Kombatu 2. V mantinelech spotřebního komerčního hororu nicméně zhlédnutelné, ale bez diskuze taky zapomenutelné a celkově zbytečné. Démoni už stačili, chtělo by to nějaký nový trend... ()
Je vidět, že John R. Leonetti není James Wan. Sice se snaží vytvářet podobnou atmosféru, jako třeba u Conjuring, jenže mu to nejde a většinu času je to jedna velká nuda. A když už se film tváří, že si ulomí větší sousto a překvapí nějakou dobrou scénou, tak to většinou následně sejme nějakým zbytečným nic neříkajícím záběrem jak z nějakého podprůměrného televizního filmu. To, že tvůrci z Annabelle udělali panenku, kterou by nikdo nechtěl doma už kvůli jejímu vzhledu, hororovosti moc nepomáhá. Spíš to poukazuje, jak moc byli zoufalí, aby přišli s něčím, co by lidi mohlo děsit. Alespoň, že v úplně posledním záběru se ta pravá panenka ukáže. To jediné na tom bylo opravdu strašidelné. ()
║Rozpočet $6,5milióna║Tržby USA $84,273,813║Tržby Celosvetovo $256,873,813▐ Tržby za predaj Blu-ray v USA $3,928,355║ Tržby za predaj DVD v USA $6,297,332║ klasický horror, podľa zaužívanej schémy, taká rutina ale má to aspoň ako takú atmosféru, napätie, pozerateľný priemer, narozdiel od inej americkej horrorovej produkcie posledných rokov /60%/ ()
Tak a dost kurva! Cituji matičku všech pseudointelektuálů, kteří by bez její existence byli vylízaní jak dóza od paštiky v průměrné somálské vesnici, a to sice madam Wikipedii: "Horor (z angl. horror - hrůza, zděšení) je umělecký žánr, jehož cílem je u čtenáře nebo diváka vyvolat pocit strachu a děsu.". Nikde na Novinkách jsem v posledních dnech nečetl, že by se nějaký kretén vrátil v čase, análně znásilnil tehdejšího krále římské říše, kompletně tak změnil interpretaci latinského písma a tudíž se tam ve skutečnosti píše "Horor (z nazi. höven - sračka, průjem) je strašná kokotina, jejíž cílem je člověka nasrat a nudou ho donutit myslet na sex s vlastní sestrou.". Tak proč se mi to sakra zase dělo? Jasně, protože na to myslím bez přestání denně, ale přesto! Strašidelná panenka, bububu! Místním kritikům, jak tak koukám, stačí k pořádně propocenému vyděšení s náběhem na infarkt i jedno extra tiché "baf" od čtyřleté neteře, která se v kavárně, kam jste si spolu zašli na dýňové latté, vynořila zpoza rohu. Kdybyste ji alespoň den předtím znásilnili a zakopali na zahradě, tak už by se to pochopit dalo, ale takhle? Avšak zpět k filmu. Nejen, že to nebylo děsivé, ale taky to nebylo zábavné, takže bych pro příště raději třídil sůl od pepře v boxerských rukavicích, se zavázanýma očima hádal jména štětek podle pohlavních nemocí, nebo prostě dělal cokoliv zábavnějšího, tedy naprosto cokoliv. Hvězdu dávám za jednu solidní lekačku. Když jsem z nudy během projekce v náprsní kapse napoprvé nenahmatal svůj sáček kokainu, lekl jsem se k posrání. ()
Děkuji Bože, že si mne osvítil a já na tuhle sračku nešel do kina! Bohužel, nebojím se šicího stroje, nebojím se gramofonu, nebojím se blikající televize a nebojím se detailních záběrů na hnusnou panenku. A z toho, jak na konci filmu, chtěli všichni obětovat svou duši, mi bylo na blití. S bídou 30% ()
// Distribútor: Warner Bros. (New Line) // Počet premietajúcich kín v USA: 3,215 // Otvárací Víkend v USA: $37,134,255 // ()
Těšil jsem se jak filmu budu křivdit, jak ho budu lynchovat!! No světe div se, se tak nestane, Annabelle je totiž nejděsivějším filmem roku 2014. Oculuse, Delivera us from Devila a Babadooka si dává k snídaňi a o parodiích jako Jessabelle či Ouija ani nemluvím. Už od začátku film nastolí rychlé tempo, solidní soundtrack, krásný retro look a spousta lekaček, Ano lekl jsem se 2x a 3x slušně cuknul. Scéna ve výtahu absolutně dech vyrážející!! Mráz po zádech a husí kůže je nevyhnutelná. Annabelle je tedy Solidním old school hororem a poctou všem 80-90 létům, byť je to pořád dokola, tahle forma mi sedla. Vzhledem k tomu jaký odpor/averzi k duchařinám mám, tahle příjemně překvapila a nebojím se jí vychválit. 70% ()
V pohode. Ja som spokojný. Dostal som presne to, čo som chcel. Akceptovateľný a znesiteľný rip-off (resp. spin-off). Annabelle nie je vyložene blbá a hoci k strašeniu a znervózňovaniu diváka a postáv používa zastarané metódy, fungujú. Neviem, možno som len proste mal chuť na staromódny horor á la deväťdesiate roky. Je to fajn, atmosféra temná, krv tu takmer vôbec nie je (rozhodne nejde o vyvražďovačku na spôsob šiesteho Chuckyho, ale o komorný horor), kladné postavy sú vcelku sympatické a záporné tu nie sú. Ak pravdaže nerátame Annabelle, ktorá má niečo do seba. Napnuto som čakal, kedy sa pohne oko, kedy žmurkne alebo sa jej nepatrne, o pár milimetrov pohne ruka. ()
Annabelle předepisuji povinně ke zhlédnutí všem těm mnohým pochybovačům, podle jejichž slov se subžánr duchařského hororu (jediný v pravém smyslu slova horor) vyčerpal a žádný nový takový snímek už nemůže nabídnout nic než klišé a předvídatelná vyprávění příběhů podle velmi limitovaného repertoáru šablon. tak to totiž přesně není. nemluvím přitom o nějaké iluzorní originalitě námětu o prokleté panence. předměty zastupující a ztělesňující jinak neviditelné zlovolné síly jsou v hororech přeci obvyklé, ať už je to panenka, tajemná skříňka (Kletba z temnot), filmový záznam (Sinister), zrcadlo (Oculus) či jiné. ony předměty navíc neslouží coby prostředky k vyvolání kýženého děsu, ale spíše jen nenápadně rozdmýchávají atmosféru nepříjemného lepkavého napětí, vyvolávají nervozitu z očekávání dalšího dění a v neposlední řadě mají na svědomí ten metaforický mráz přebíhající po zádech, zatímco opravdové zdroje hrůzy přicházejí odjinud. s konvencemi žánru (a zmíněným repertoárem šablon) a tedy i očekáváním diváka lze totiž pracovat tvůrčím způsobem. neplatí, že s trochou zkušenosti svede divák předvídat nejen vývoj děje, ale i emoční vývoj scén, pokud tvůrci vědí, jak s konvencemi dovedně a samozřejmě cíleně manipulovat. /// Annabelle například na povrchu připomíná relativně nevyčnívající konvenční žánrovku, ale při jejím o trochu soustředěnějším sledování vychází najevo, že si s pravidly žánru a přeneseně i s divákem velmi uvědoměle, místy dokonce velmi odvážně pohrává. okamžiky napjatého očekávání nechává tu zcela "vyšumět", tu je prozměnu pouze protahuje dost dlouho na to, aby divák v klimax přestal doufat a ten pak posléze přichází neočekáván se zpožděním a zastihuje diváka se "sklopenými štíty". tolik lapání po dechu, nehtů zarývajících se křečovitě do opěradel křesla, úlevných výdechů při změně nálady v následující scéně a nuceného smíchu ve snaze o uvolnění doléhajícího napětí jsem v kině dosud nezažil a to prosím chodím na duchařské horory při každičké příležitosti. naopak tam, kde divák hrůzu nečeká, třeba proto, že scéna začíná otřepaným klišé, divák v ní rozeznává cosi nudně povědomého a cítí se díky tomu sebevědomě, tam se často dočkává vůbec nejvýživnější odměny. jako jeden příklad za všechny uvádím scénu ve sklepě, která dobře ilustruje i výše zmíněnou troufalost k divákovi a hravý přístup k frekventovaným klišé. nebo ne, ještě jeden příklad si neumím odpustit: okamžik s děvčátkem probíhajícím skrz dveře. nevěřte ani na malou chvíli žádnému z těch lhářů, kteří tvrdí, že to čekali. /// v kontextu mnoha vynalézavých hororů posledních let si již divák nemůže být jist ani postavami, které jsou v případě Annabelle charakterizovány zpravidla jednou ze dvou metod: (1.) stereotypizací v souladu s tradičnmi modely (např. starostlivý, plně oddaný a ve všem nápomocný manžílek ve spíše druhořadé úloze), která ovšem může být úmyslně zavádějící a takové postavy pak budou v poučeném divákovi tak jako tak vyvolávat podezření, či (2.) pomocí dvojznačných indicií (např. sousedka, která ve výloze svého knihkupectví vystavuje knihu vítající svým titulem ďábla - jak příhodné rozpoznávací znamení pro spřátelené členy satanských sekt, chtělo by se říct). takové jsou ovšem zavádějící téměř vždy, přičemž na tak trochu alibistické scenáristy vinu svést nelze, jedině na divákovu aroganci a předpojatost. mea culpa, dodávám za sebe. /// scénář je vlastně skomponován z tolika zákeřných (zdánlivě) nahodilostí, až může budit dojem, že vděčí za svůj vznik jakémusi zlému demiurgovi. tolik se ve filmu hovoří o Bohu, a přesto se zdá, že fikční svět Annabelle (a snad tím pádem i souvisejících filmů) musel stvořit nikoliv on, ale naopak Satan. o to spíše je v závěru cítit nemalé promile ironie - vždyť způsob rozuzlení při důsledném výkladu znamená vítězství pro démonické síly - a probuzení do reálného světa po skončení projekce teprve přináší tu pravou úlevu. divákům zbývá jen doufat, že na nich během sledování neulpěla žádná poskvrna. vždyť to nakonec byl jen trochu znepokojivější filmík na téma mateřské lásky, nebo ne? (90%) () (méně) (více)
Horor je mrtvej. ()
Takže potřetí píšu svůj koment k Annabelle, protože už mi byl dvakrát administrátory smazán!!!!! Pokud má se mnou někdo nějakej problém, tak prosím do pošty a na férovku !!! Komentář sem budu již pouze kopírovat z připravenýho wordu a každej den 3 x kontrolovat jestli zde je... Annabelle je v rámci hororu NEJVĚTŠÍ propadák tohoto roku !!!! Může děsit tak maximálně 12ti leté týýnky, ale ne opravdové fanoušky hororu a znalce hororu. Všechny atributy selhávají a všechno působí jen jakési "dokumentární výučné video pro budoucí matky". Navíc vše se dá vysvětlit jako laktační psychóza hlavní vymaštěné krávy, kterou hraje otřesná herečka s ještě otřesnější "hercem". Nevím, komu tak příliš záleží na tom, aby FLIPNIC nenapsal svůj kritický komentář, ale zdá se mi, že se vracíme pomalu do doby před r. 1989 ... a pokud tam chce "ono" osazenstvo směřovat, tak směřuje do řádnej píči, ale na druhou stranu když se to tak vezme, kokoti jsou na celém světě ... (Filmaři z USA by se měli spíše začít učit od Asie a dnes už i Čechů, kdy nám tvůrci Svatého Mikuláše názorně ukázali v předpremiéře, jak se to má dělat i bez 20 milionů rozpočtu!!) FLIPNIC !!! ()
Horor momentálně prožívá silný "odšťavňovací mód", protože z osmdesáti procent to jsou buď found footages, duchařiny, sequely, remaky nebo spin-offy. Třeba jako zrovna Annabelle. Pásový produkt z "továrny na sny", který doluje zbytky zlatých valounů z jiných úspěšných duchařin, zejména z těch Wanových. Další setkání s posedlou panenkou je však natolik zbytečné, že díky ní ztratíte chuť na další The Conjuring. Příběh je naprosto zaměnitelný s jakýmkoli jiným z daného subžárnu a celkový teror hlavní hrdinky se smrskl na dvě nebo tři povedené bubu scény. Škoda. (40%) ()
Jestli jsem dal V zajetí démonů přísné tři hvězdy, Annabelle si víc než jednu opravdu nezaslouží. Neskutečně odfláknutá záležitost po všech stránkách. Kdybych já byl v pozici producenta a měl v rukou zlatý důl v podobě frančízy na nejmíň pět let, hlídal bych si úroveň aspoň trochu. Hororový fanoušek je obecně vděčný za každou blbinu, ale co je moc, to je příliš. Příště už si diváci (snad) dají pozor a kinům se obloukem vyhnou. ()
Wan wannabe, dedicated to Roman Polanski.. Strašidelné v pár krátkých jednotlivostech, jako celek nedostatečně atmosférické a s podivně nedotaženým retro nádechem (kdyby tam nebyla televize a popcorn na sporáku, ani bych si ho možná nevšiml). Když si připočtete utahaný Helter Skelter úvod, manžílka sladšího než glukózový sirup a neschopnost pohrát si s okultními klišé, dojdete k tomu úplně nejhoršímu - naprosto zbytečné Annabelle (nemyslím Wallis). Co s ní? Spálit ji v krbu? Nechat ji Chuckymu, aby mu žehlila a prala (i když ten prasák v lacláčích by asi chtěl i něco víc)? Nebo ji půjčit Marlonu Wayansovi i za cenu, že může otěhotnět? Ne, dáme ji k manželům Warrenovým do skříně, tam bude v bezpečí.. ()
Cvičení v nemohoucnosti. Ale co čekat od tvůrčího dua stojícího za takovými peckami jako Ďáblova bažina a Mortal Kombat 2. 95 minut každopádně dlouho nebylo tak útrpných a zdánlivě nekonečných. ()
Priznávam, že som od "Annabelle" veľa nečakal, keďže komerčné horory, ktoré sa ešte navyše priživujú na nedávnych komerčných hitoch nie sú práve filmy, medzi ktorými by som hľadal zázrak. Ten sa podľa očakávaní nekonal ani tu, ale nakoniec to bolo fajn; približne na úrovni minuloročných Wanoviek "The Conjuring" a "Insidious: Chapter 2", takže sa príliš sťažovať nemusím. Chuckyho kultovú "Child's Play" to samozrejme v subžánri vraždiacich bábik neprekoná, ale to sa možno nepodarí už nikomu. Ale v tomto prípade je to obsahovo seknuté čistejším démonickým hororom a nasiaknuté paranoidnou atmosférou bytových hororov typu "Rosemary's Baby", čo tomu dodáva určitý punc vážnosti a robí z toho kvalitnejší film, než akým to vo svojej prvotnej podstate je. Takže osobne som príjemne prekvapený a nadšencom i odporcom každopádne odporúčam tohtoročnú hororovú paródiu "A Haunted House 2", v ktorej má práve Annabelle luxusné scény. ()
Reklama