Režie:
Jean GiraultKamera:
Didier TarotHudba:
Claude BollingHrají:
Francis Perrin, Roger Miremont, Jean-Jacques Moreau, Michel Galabru, Jacques Balutin, Jacques Marin, Yves Barsacq, Henri Virlogeux, Hans Meyer (více)Obsahy(1)
Venuše v bedně, nahý muž v zahradě a Němci, kam se podíváš... Cestu plnou dobrodružství prožívají ve francouzské komedii Stepující stonožka tři přátelé, kteří se v době okupace Francie rozhodnou zachránit před nacisty vzácnou sochu Venuše. Tajně ji vynesou z Louvru, pečlivě uloženou v obrovské bedně, a téměř před očima „uměnímilovných" okupantů se ji snaží odvézt na bezpečné místo, na zastrčený zámeček. Ale i tam jsou už Němci a jediné, co odvážným Francouzům zbývá, je jejich duchapřítomnost a pomoc dalších vlastenců. (Česká televize)
(více)Recenze (94)
Bezvadná komedie z okupované Francie. To mi obvykle stačí, tady je navíc plno vtipných situací, nahých žen a skvělých dabérů. Viděno znovu, tentokrát na ČT. ()
Klasická francouzská komedie z doby německé okupace, se sympatickými "odbojáři" v hlavních rolích. A o co jde tentokrát? O umělecký skvost, přesněji řečeno o sochu :). A co jiného může nastat než spousta zmatků, záměn a hloupých náhod, ze kterých budou hrdinové muset vybruslit s vtipem a šarmem sobě vlastním? A krás Francie si taky užijete dost ;-) ()
No nikdo nevyužívá 2.světové války k humoru lépe než Francouzi, ale pokud jde o Stepující stonožku, tak ta má vtipoměr značně kolísající, zejména v první části jsem měl dost času na pilování zívání, naštětí se ve filmu nacházejí i pasáže jako to, s Michelem Galabru a Naci pohlavárem kde ordinuje stará dobrá francouzská škola vtipných dialogů a do vzduchu lítá jeden fór za druhým. ()
Původní úmysl byl dobrý, ale nakonec se tvůrcům nepodařilo dotáhnout slibný námět do dokonalého konce. Filmu sice nechybí spád, ale spousta humoru se tak trochu míjí účinkem a jen několik málo vtipů mě dokázalo skutečně rozesmát. Nicméně se nedá jednoznačně říct, že je to špatný film, to tedy není, jinak bych mu nedal ty 3 hvězdičky. Jenom mohl být klidně i o kousek lepší. ()
Stepující stonožka je fajn, ale oproti Velkému flámu a 7. rotě šlape chodník druhé cenové skupiny. ()
Další francouzská odbojářská komedie, tentokrát ale slabší. Je to jednak určitou vulgarizací, ale hlavně absencí výrazného hrdiny, jako byla trojice ze Sedmé roty atd. Perrin a spol. tvoří zaměnitelnou skupinku potřeštěnců á la LesCharlots, příběh je zaplněný figurkami, které v určitém okamžiku použije a hned zase zahodí a Michel Galabru hraje příliš malou roli. Škoda, ono by se z toho totiž dalo vyždímat mnohem víc. To, že má samotný Göring zájem o sochu Venuše milotské, přece nemuselo znamenat jen její přemisťování z A do B a zoufalé pokusy ji během přepravy ukrást. Těch možností s falsifikáty, záměnami, dalšími zájemci... No vzpomeňte na obraz Padlé Madony s velkými balonky z britcomu Haló, haló! :-) 60% ()
Francouzské komedie mám velmi rád a jelikož je má rád i můj tatá, tak jsem na nich vyrůstal. Společně se slavnějšími komediemi jako je Sedmá rota či Fantomas je tohle další z nich. Bohužel jsem ji naposledy viděl, když mi bylo tak deset a absolutně jsem si nepamatoval herce natož název. Tudíž jsem musel využít zdejší diskuzi - hledám film (Tímto moc děkuji uživateli Šimpy). Není to nejlepší komedie Jeana Giraulta, ale určitě příliš nezostává za svými staršími kousky. Škoda, že Michel Galabru nehrál větší roli :(. Stepující stonožku si opět musím někde sehnat a po dlouhé době zkouknout, protože vím, že mě to tenkrát moc a moc bavilo..... ()
Pokud lze o sérii snímků o sedmé rotě napsat, že stárne důstojným způsobem a dá se bez větších problémů vidět i dnes, Stepující stonožka mi způsobila nemilé překvapení. Zub času zahlodal bolestným způsobem a odhalil, že to s mým někdejším vkusem bylo všelijaké. Opravdu dobrých gagů je jako šafránu, zato hluchých míst nepočítaně. Úsměvy mají vyvolávat především odhalená poprsí francouzských krásek a sexistický humor, který se mi v dospělém věku a dnešní době jeví poněkud jalový. Námět by byl v pořádku, ale dialogy a scénáristické nápady měly mít jinou podobu. Ani ta druhá hvězdička není bůhví jak silná. Celkový dojem: 35 %. ()
Ve stínu "Velkého flámu" či trilogie o "Sedmé rotě" se na "Stepující stonožku" trochu zapomíná a byť není tak dobrá, stojí za pozornost. Dost dobrodružná a napínavá komedie s jednoduchou dějovou linkou, spoustou vtipných scén (Čepice, ty blbče!!!), sympatickými hrdiny, krásnými ženami a zajímavou menší rolí nestora Francouzské komedie - Michela Galabrua. 75%. ()
Při tom množství dobrých až skvělých komedií, které natočil, měl zkrátka i Jean Girault nárok na několik slabších kousků. Tohle je jeden z nich. Stepující stonožka je vlastně mix Sedmé roty, Velkého flámu a Bažantů, který ale zábavnosti kteréhokoliv z těch filmů bohužel nedosahuje. Sliboval jsem si od ní víc - třeba využití onoho titulního hesla mohlo být větší, čekal jsem, že se dozvíme, k čemu sloužilo. A ono ne. Nejvíce mě tak potěšil Michel Galabru (který dnes bohužel zemřel) v malé, ale zábavné roli: "Pánové ze štábu byli tak laskavi a rekvírovali mi včera večer moje sídlo." ()
Lehce nadprůměrná komedie. Některý scény jsou fakt best, ale ruku na srdce, Frantíci to umí i líp.55% ()
S kvalitou Sedme roty se toto neda vubec srovnavat. Porad ale koukatelna zabava. ()
Průměrná komedie na vděčné francouzské téma - okupovaná Francie. Oproti jiným kouskům na podobné téma (Sedmá rota či Velký flám) je to výrazně slabší. Ale určitě nemůžu říct, že by se nejednalo o pohodovou oddychovku. 60% ()
Klasika francouzského humoru. Tři blázínci-hrdinové, kteří ukradnou z nacistického područí vzácnou sochu.. Peripetiemi se s ní dostanou až... no do Anglie, kam jinam by po válce přeci mohla.?! :-))) ()
Tři francoužští mladíci se rozhodli učinit neviditelný odbojný krok proti Hitlerovu impériu a zabránit, aby se socha Venuše Milóské nedostala do nenechavých nacistických praciček. V Louvru zůstat nemůže, světovou sbírku umění nakradenou pro Třetí říši doplnit nesmí a ke strejdovi na venkov vede strasiplná, ale dostatečně zábavná cesta. ()
Typická francouzská komedie své doby a svého žánru. Tohle mají Francouzi oprvavdu zmáknuté. V druhé polovině už se mi trošičku zdálo, že se nápady opakují a pointa možná mohla být propracovanější, závěr budil dojem, že jsou všichni rádi, že už to mají za sebou. Ale zábava je to nadprůměrná. ()
Komedie, která začne být zábavná až v momentě, kdy mládenci přijedou na strýčkův zámek. ()
Výskyt humoru není zaručen a divák bude dost stepovat, aby se ho vůbec dočkal. Je-li divák stonožkou, čekání unaví jeho končetiny. Vlastně jsou zde jen dvě humorné scény. První přijde asi po hodině, když dva odbojáři v převleku za gestapáky vysekají z maléru svého třetího kamaráda, který byl v převlečení za ženu dopaden při razii v nevěstinci. Mimochodem, na tu dobu pěkné kněžky lásky. Od této povedené scény se tempo filmu výrazně zvýšilo a bylo doplněno groteskním finále, v němž se nalézala druhá humorem načichlá scéna. Německý generál divoce souloží se svojí podřízenou a jeden z odbojářů jim při tom "asistuje" schovaný pod velkou postelí. Pelest pod přírazy naráží do jeho hlavy. Poměrně vděčný a nikterak nápaditý humor v chaotickém rozložení zápletky se jako stonožka vine celým filmem. Na zápletce se dalo zapracovat. Tahat se celý film o jednu sochu, mně přišlo poměrně stereotypní. Posléze už napětí kolem osudu sochy opadávalo. Herecké obsazení hodně neokoukané. Určitě existuje spousta diváků, kteří si herecký trojlístek Perrin-Mirremont-Moreau vybaví v souvislosti snad jen s tímto filmem. U mě tomu tak rozhodně je. Dabing ok, patřil k těm kvalitním. Kudrnáče Francise Perrina daboval Mirek Středa, ale k němu by se hodil Pavel Trávníček, který daboval Rogera Miramonta. Jean-Jaques Moreau mně typově připomínal německého komika Mike Krugera (maník z komedií o nosáčích). Neznámějším v hereckém ansámblu byl vždy skvělý Michel Galabru geniálně nadabovaný jeho dvorním dabérem Soběslavem Sejkem, který se i ve vedlejší roli nikterak neztratil. Z německých oficírů číšil respekt, ale samozřejmě jejich postavy musely být ty méně prozřetelné, aby svojí chytrostí nepřevyšovaly mazané francouzské odbojáře. Film nevyužil potenciál jejich postav naplno. I u komedie, která si dělá legraci z války, by se měl divák strachovat o svoje hrdiny. Tady, až na pár nevýrazných náznaků, k ničemu takovému nedochází. Vlivem řídkého děje se po půl hodině filmu stalo, že mně to připadalo, že mám za sebou nejméně o hodinu delší projekci. Bohužel, ještě víc jak hodina filmu byla přede mnou. Zpočátku pořád to samé omílání jednoho, do toho se přidal zrychlený pohyb postav v rámci groteskního rázu. Film spasila závěrečná půlhodina v dynamičtějším ražení. Ale ani ta nebyla nic tak extra. Ve výsledku je tahle letitá a proslulá komedie chaotickou kravinkou, která je zbytečně přechválená. O nic nepřijdete, když ji nikdy neuvidíte. Tenhle galský kohout by potřeboval víc zrní. Málo ho odbojáři krmili stonožkami. 40% ()
No namiesto žáner komédia by som Stepujúcu stonožku zaradil skôr k ľahkej akčnej road movie. Ono smiať sa už príliš nie je na čom, ale zabaviť sa na filme stále dá celkom slušne. Dej poriadne odsýpa, o postavy sa báť nemusíme, pretože vieme, ako to celé skončí, pričom práve dovetok patrí k najlepším momentom snímky. No a ak vybrať nejakú hlášku, na ktorej sa dá pobaviť aj dnes, tak poznámka o tom, že chaloši majú nahánať samých seba a tak dúfajú v to, aby sa náhodou po ceste niekde neuvideli, je asi najvtipnejšia. No, áno, už to fakt nie je nič na válanie sa po zemi... ()
Tak tento film nemá s komedií společného vůbec nic. Jedinou věcí, která může potěšit nejedno oko diváka jsou francouzké ženy, které toho odhalují mnohem více, než bývá obvyklé a přitom to vypadá tak přirozeně. Ženy nejsou tak ošklivé, jako ty soudobé, takže občas může býti potěšené i oko druhé. Kdybych ovšem cítil potřebu vidět obnažené ženy, tak si pustím ten typ filmů, které jsou dětem do 15 let nepřístupné. Jistě bych tam toho viděl mnohem více. Od tohoto filmu jsem očekával spíše zábavu a ta se ani vzdáleně nepřiblížila. Slabá 1*. ()
Reklama