Režie:
Woody AllenScénář:
Woody AllenKamera:
Carlo Di PalmaHrají:
Barbara Hershey, Carrie Fisher, Michael Caine, Mia Farrow, Dianne Wiest, Maureen O'Sullivan, Lloyd Nolan, Max von Sydow, Woody Allen, Lewis Black (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Milostná vzplanutí, zklamání i selhání v rodinném propletenci tří sester na newyorském Manhattanu.
V Haně a jejích sestrách se Allen znovu věnoval svým oblíbeným tématům, jako jsou svádění, nedostatek lásky, láska k městu, film jako balzám, či strach ze smrti – tady tématům, jimiž se zabýval třeba už i v Annie Hallové a Manhattanu. Od uvedení Annie Hallové tak dosáhl největšího okamžitého úspěchu – jak komerčního, tak v uměleckých kruzích. Sám Woody, který se při práci na svých projektech všem vnějším zásahům vyhýbá, nevycházel z údivu, když zjistil, že se tentokrát strefil do černého u kritiků i u diváků: „Když člověk udělá úspěšný film, začne se ptát sám sebe, v čem jsem se zmýlil? Musel jsem udělat něco, co je buď pohodlné, nebo potvrzuje předsudky střední vrstvy nebo je příliš povrchní či přehnaně citlivé.“
(oficiální text distributora)
Recenze (222)
Oscar 3 : Herec VR - Michael Caine, Herečka VR - Dianne Wiest, Scénář + 4 nominace: Nejlepší film, Režie, Výprava, Střih ()
Woody při všech zatáčkách, odbočkách a kličkách, které ho občas popadnou ve snaze změnit svůj rukopis a mást tělem, někdy rezignuje a udělá film prostě tak, jak mu to jde nejlíp a s větami jako "a neni ta tvoje neplodnost z masturbace?", "prosím tě, nešahej mi na moje koníčky" a podle mě je to jen dobře, takového Woodyho mám nejraději. A když si k tomu přibere ještě Miu, Barbaru a Dianne - v tomhle filmu mojí no.1, tak si připadám jak ve vyšlapaných pohodlných bačkůrkách a jen vrním. ()
Woody byl asi zrovna šťastně zamilovanej. Jinak si tu pozitivní atmosféru a happy-end nedokážu vysvětlit. Zase jsem se skvěle pobavil a dozvěděl spoustu nového o životě - a znovu trochu jiným, tentokrát takovým příjemně láskyplným způsobem. Se špetkou nadsázky by se dalo říct, že kde má Tim Burton Velkou rybu, může se Woody pochlubit Hanou a jejími svéráznými sestrami. ()
Další Woody, kterého bych bez debat vsadila do zlatého fondu nejen jeho filmografie, ale i mezi nejlepší filmy o vztazích vůbec. Všechno je v něm tak krásně přirozené, upřímné a i když občas trochu přitažené za vlasy, sníme to Woodymu i s navijákem. Tři sestry a jejich kamarádka jsou zamotány ve spletité vztahové situaci a dá jim opravdu zabrat, než ten zamotaný mnohoúhelník rozpletou. Klidná, rozumná a talentovaná Hana, její manžel, který se bezhlavě zamiluje do její sestry, která je ovšem vdaná za přestárlého nerudného malíře, Hanin bývalý manžel Mickey, který pracuje v televizi a je chronický hypochondr, třetí Hanina sestra Holly, která by ráda měla úspěch ve filmu nebo v divadle, ale její konkurzy, na které chodí se svou nejlepší kamarádkou April obvykle končí fiaskem... A mohla bych ještě chvíli pokračovat ve vyjmenovávání všech zajímavých postav a vztahů mezi nimi, ale proč bych to dělala, Woody to udělal za mě, moc krásně. ()
Woody Allen opět dokázal, že nedokáže natočit jiný než silně nadprůměrný film. Jeho zcela všední vztahový propletenec lidí okolo Hany je obohacen typicky allenovskými tématy: smrt, sex, smysl existence, (ne)víra v Boha. Celkem tři sestry, jejich tři opory plus množství bývalých i budoucích vztahů. Perfektně vedení herci, přirozené a přitom smysluplné dialogy, poklidná Palmova kamera, jazz a Woodyho hypochondr Mickey – to je pro mě obstojná nálož důvodů, proč se na Hanu podívat ještě (ne)jednou. Není to komedie, není to psychologické drama, není to odpočinkový film. Je to film Woodyho Allena, věčného skeptika, který jakoby Hanu natáčel v mimořádně vydařeném životním období. Optimistickým vyzněním nám tentokrát nenašeptává: „zapomeňte na šťastné konce“, nýbrž: „život je to nejkrásnější, co máme, tak si jej važme“. Scéna, ve které Mickey zjistí zásadní pozitivní informaci a následně pln radosti vyběhne vstříc lepším zítřkům možná zklame všechny zatvrzelé pesimisty, ale že je krásná, ji nikdo vzít nemůže. Čímž se chci dostat, k tomu, že život je kolem a kolem vzato občas taky celkem přijatelným způsobem jak se dožít smrti. (Btw, Allen ten konec nemá rád.) 90% Zajímavé komentáře: Angerr, pabelito ()
MILIONY KNIH OD VŠECH TĚCH MYSLITELŮ. ALE O VELKÝCH OTÁZKÁCH VĚDÍ TO, CO JÁ. PŘEČETL JSEM SOKRATA. SOULOŽIL S CHLAPEČKY, CO TEN MĚ NAUČIL? A NIETZSCHE S TÍM SVÝM VĚČNÝM NÁVRATEM. BUDEME PRÝ VŠECHNO VĚČNĚ PROŽÍVAT ZNOVU. ZASE SE NUDIT NA LEDNÍ REVUI. A FREUD, TEN PESIMISTA! MĚ PSYCHOANALÝZA NEPOMOHLA. MŮJ ZHRZENÝ DOKTOR SI POŘÍDIL OBČERSTVENÍ. TIHLE CHUDÁCI CHTĚJÍ ZABRÁNIT CHÁTRÁNÍ...TO JE SMUTNÉ, JAK SE LIDI MUČÍ CVIČENÍM. SNAD MAJÍ PRAVDU BÁSNÍCI. HLAVNÍ JE LÁSKA. ()
║Rozpočet $6,4milióna║Tržby USA $40,084,041║Tržby Celosvetovo $-║ ()
Scénář: Woody Allen .. Jediné opravdové poznání dostupné člověku je, že život je nesmyslný (Tolstoj). Skvělá vztahovka. Hypochondr Allen, tajně zamilovaný Caine a tři sestry, které se jim motají životem. Propletenec oblíbených témat, zcela vážných, přesto vyzněním pozitivní. Opět bezkonkurenčně povedený, vyspělý scénář, kdy nemá cenu citovat nějaké střípky dialogů, protože je jich velká spousta a všechny jsou výstižné a zábavné. Sice ne po celou dobu stoprocentní požitek, přesto si Hana a její sestry vysoké hodnocení právem zaslouží. 90%. ()
Good good. Jedna z nejlepších allenovek. Woodyho role je prostě bezva a Michael Caine také exceluje. Jen je škoda občasné rozvleklosti. ()
Jeden z častých motivů Woodyho filmů - úzkost ze smrti - je tu rozvinut více než v jeho jiných filmech. Co se stane, až zemřeme? To už jako vůbec nebudeme? Stejné návaly úzkosti jsem občas zažíval jako malé dítě ( většinou v noci, když jsem se snažil usnout ), postupně se ale objevovaly stále řídčeji, až zmizely. A Woody zde dokázal tyto pocity nádherně reflektovat. A to je na něm nejcennější - jak je všímavý a dokáže pocity, nálady a vztahy využít ve svých filmech. Jinak se jedná o jednoho z nejlepších klasických Allenů, jak ho mají všichni jeho fanoušci nejradši. ()
Podle ohlasů, výdělků, Oscarů i pozice u fanoušků jeden ze základních kamenů Mistrovy tvorby. K mému překvapení pro mě nepatří k těm absolutním kouskům a přináší také pár změn do režisérova přirozeného žánru, přesto je to pořád nezaměnitelný Woody. Jeho vztahový labyrint je tentokrát povýšen hned o dvě úrovně výš a dá trochu práci vyznat se napoprvé v rošádě vztahů k bývalým partnerkám, současným příbuzným a potenciálním partnerkám, které jsou současnými příbuznými. Novou tvář tu získává i častý motiv hypochondrie, tentokrát z občasných gagů rozvedený do klíčové linie postavy Mickeyho. S ním spojené hledání ideálního náboženství je pak jedním z nejoriginálnějších Allenových bodnutí do manýrů moderní společnosti. Takže i když je scénář díky více hlavním postavám trochu roztříštěný, hrozně mě baví se na Hanu dívat. Hlavně kvůli kousavým monologům a vyznění plnému naděje a optimismu. ()
Tak trochu nechapu to vysoky hodnoceni, pride mi to jak nic novyho neprinasejici, zbytecne dlouhy a misty utahany komedio drama, kde se zase furt dokola resi vztahy, prace, pratele, vira a podobny veci, ktery Woody uz resil ve spouste dalsich filmech a mnohem zabavnejsi formou. Navic se film rozpada na jednotlivy sceny, coz je ale zase chytre zamaskovany nazvama kapitol. Aspon, ze tu jsou docela obstojny herci, hlavne tradicne vtipnej Woody hledajici smysl zivota a fajn Michael Caine. Slabsi 4*. ()
Někdy mám podezření, že Woody je žena v mužském provedení. Zná dokonale ženskou duši, u něj mám pocit, že zná moji maminku, sestru, dceru, neteře, sestřenice, tety, babičky...…….miluji jeho hlášky, které dokáží odlehčit ten náš život vezdejší do jiných parametrů, já se tomu dokáži smát a o tom to celé je...... ()
Tento Woodyho film začíná velmi sympaticky a zdálo se, že bude srovnatelný s výtečnou Annie Hallovou, ale postupem času se utápí v chaosu a jindy intelektuální humor kolem sexu a tentokrát i boha mi tolik nesedl. Závěrečná půlhodina naprosto potápí výtečnou první hodinu filmu. ()
Nezvykle optimistická a příjemná allenovka, kterou řadím určitě mezi pět nejlepších Mistrových děl. Všechno je tady tak lahodně vyvážené, nemá cenu kohokoliv nebo cokoliv vyzdvihovat. Musel bych chválit všechny a všechno nebo nic... Ani se mi nechce věřit, že jde o film budoucího autora Manželů a manželek... ()
Pozitivně naladěný Woody Allen nám tentokrát předkládá existencionální vztahové drama s místy vážným, ale samozřejmě i nevyhnutelně vtipným přemítáním nad láskou, nerozhodností a životní filozofií. Postavy jsou decentní intelektuálové, které pohání trocha "živočišné" touhy, ale ještě více brzdí přílišná korektnost a sociální odstup. Přesto si ale, stejně jako celý film, udržují nadhled a uzavřou své etapy optimisticky... Scénář nemá daleko ke genialitě (výborné dialogy i vtipné vnitřní monology) a celkově film je příjemný i vhodný k letmému zamyšlení. 8/10 ()
Pěkný film, ovšem nějak tak nevím, co bych k němu dodal. Prostě je "pěkný". Možná místy maličko doslovný a některé věci, které by měly vyplynout, musí postava nahlas vysvětlit. Zas tak moc to oproti jiným Allenům nevyčnívá. Pro mě typická čtyřhvězdička. ()
(1001) -"Mám ráda písně o mimozemšťanech, copak ty ne?" -"Ne, když je zpívají mimozemšťané." -> Woody si dělá srandu z punku. A to byl ještě slabej koncert, nebylo tam pogo a vůbec... A jen tak mimochodem, film byl dobrej. Nepůsobil na mě ani pesimisticky, ani cynicky, buď je něco se mnou, nebo s Woodym. Ironie je krásná věc. ()
Woody Allen tak, jak ho mám nejraději - v poloze konverzační tragikomedie rozpitvávající rodinné a milostné vztahy. Píše a točí o lásce, žárlivosti, rivalitě, nevěře, ambicích, výčitkách a o spoustě dalších pocitů a jevů, které nás obklopují. Opírá se o výborné herce, kterým vkládá do úst hodnověrné a přitom velmi kvalitní dialogy. Jeho postavy nešustí papírem, jsou to lidé z masa a krve, kteří dokážou udržet divákův zájem až do konce. Scénář je odlehčen dlouhou řadou vtípků, Allen tradičně zhazuje všechny možné autority a hodnoty ("Nemůžeme to pustit na obrazovku. A proč?, Pedofilie je už dneska banalita, ostatně nikoho jsem nejmenoval, papež není jméno jenom funkce."). Nešetří ani svou osobu, jeho hypochondrický televizní režisér Mickey je dokonalou parodií sebe sama. Důležité je pozitivní vyznění snímku - jeho hrdinové přes všechny průšvihy k sobě nacházejí cestu a dokážou rodinu udržet a rozšiřovat i bez záplavy patosu, laciného sentimentu a mravoučných řečí tak častých v amerických rodinných filmech. Na první pohled nenápadný, ale o to působivější snímek o lidech a jejich životních hodnotách. Jako už několikrát, i tady rozdělil Allen svůj film na řadu kapitol, které oddělil nadpisy. A stejně jako jindy si neodpustil do filmu zarámovat své dvě velké lásky - jazz a New York. Celkový dojem : 95 %. ()
Přiznávám, dle zdejšího hodnocení a nadšených ohlasů jsem čekal víc. Jde o ten typ Woodyho pohodové vztahové konverzačky s výbornými dialogy, ostatně tu má režisér skoro vždy dobře zmáknutou, jenže pak záleží na kvalitě humoru a faktem je, že v Haně a jejích sestrách ho bohužel moc nebylo. Ani pár výraznějších hlášek. A taky mi moc nesedla roztříštěnost děje, chápu sice, že vyprávění prolínajících se příběhů všech 3 sester, navíc rozdělené do kapitol, mělo být zajímavé, ale tady mně to spíš rušilo. Plusem je však kvalitní herecké obsazení, Michael Cane v netypické roli, mnou dlouho nikde neviděná Carrie Fisher (Leia ze Star Wars), pak herečky Barbara Heshey, Dianne Wiest, Mia Farrow a samozřejmě samotný Woody. Vidím to na slabší 4*, holt jsem čekal, že se víc zasměju. "Kdybych měl nádor, zastřelil bych se. Rodiče by to zdrtilo. I je bych musel zabít. A strejdu s tetou. Zkrátka krveprolití." ()
Reklama