Režie:
Olga DabrowskáScénář:
Olga DabrowskáKamera:
Diviš MarekHudba:
Ivan AcherHrají:
David Vávra, Milan Šteindler, Tomáš Hanák, Tomáš Vorel st., Jiří Fero Burda, Ondřej Trojan, Václav Marhoul, Eva Holubová, Lenka Vychodilová, Tereza Kučerová (více)Obsahy(1)
Náš film bude vyprávět o tajemství Divadla Sklep, o jeho historii i současnosti a sledovat principy jeho obdivuhodně dlouholeté existence a soudržnosti. Samozřejmě bude také portrétovat jeho výrazné osobnosti, za všechny jmenujme otce zakladatele Davida Vávru a Milana Šteindlera, dále pak Tomáše Hanáka, Václava Marhoula, Aleše Najbrta, Evu Holubovou či Jiřího Macháčka. Mnoho osobností z řad herců, muzikantů a režisérů, které zde od roku 1971 začínaly svoji uměleckou dráhu, fungují v dnešním kulturním a mediálním světě jako úspěšní a oblíbení solitéři. Doufáme, že ti, co tuto skutečnost netuší, se díky našemu filmu dozvědí nové souvislosti a současně proniknou do tvorby a poetiky jedné ze stálic divadelního světa, která letos oslaví 45 let své existence. (Bio Art Production)
(více)Recenze (39)
Zkrotit nezkrotitelné, pochopit nepochopitelné, uhasit neuhasitelné anebo cesta do hlubin sklepákovy duše. Sklep je bezesporu fenomén s nemalou řádkou skalních fanoušků, kteří by pro něj neváhali vběhnout do hořícího domu, jimž (nebo kolem něj) prošel početný zástup solitérních osobností. Divadlo v roce 2016 oslavilo obdivuhodné výročí čtyřicetipěti let fungování a tak tento dokument beru spíše jako takovou malou gratulaci......jinak se totiž vzhledem k objektu zájmu drží až zbytečně u zdi. Hanák, Vávra, Šteindler, hráli jsme, pili jsme, veselili jsme se, nějaké fotečky, nějaké záznamy.....žádná skříňokostlivcové témata (jenom Václav Marhoul se lehce otřel o jisté krizičky), žádný nebo minimální prostor pro další zajímavé aktéry jako Burda, Vychodilová nebo Kušiaková ani bývalé výrazné členy Macháčka, Slováka, Schmidta nebo Nebřenského ...nevím, šlo se k tomu postavit trochu více "sklepácky". Takže jak píše kolega jablonec: " Pro fanoušky Sklepa povinnost", já bych si dovolil opravit na: "Pro fanoušky Sklepa málo". ()
Formálně velmi standardní dokumentární portrét velmi nestandardního divadelního souboru. Přes rutinní kombinování mluvících hlav s archivními záběry jde nicméně o celkem sevřený a přehledný útvar, žel oproti sklepáckým vystoupením jen výjimečně ozvláštněný rozbitím nebo převrácením systému. Paralelně s horizontálním rozkrýváním historie divadla v běhu času jsou na vertikální osu navěšovány miniportréty osob, které Sklepem prošly, případně v něm posunují hranice uměleckého vyjádření dodnes. Odmítání toho, že by jim šlo o posunování hranic nebo programové vymezování se vůči něčemu/někomu, je paradoxně jedním z leitmotivů ve výrocích jednotlivých aktérů. Jak ale správně upozorňuje např. teatrolog Jan Dvořák, právě tento absolutní nezájem o režim a neochota vést s ním dialog, činila ze Sklepa politické uskupení, čehož si zřejmě byla dobře vědoma Věra Chytilová, která sklepácké poetiky využila v artikulaci vlastních témat. Druhou směrodatnou linií tvoří pátrání po tom, kdo je to vlastně sklepák. „Otec zakladatel“ David Vávra neměl problém přibrat do skupiny řád ctícího a vyžadujícího Václava Marhoula (dováděného k šílenství nedochvilností ostatních), který jako jediný připomíná několik krizových období, „regulérního blázna“ Tomáše Vorla ani budoucího filmového režiséra a producenta Ondřeje Trojana, který dokázal propojování intelektuální a lidové komiky „vyjemnit až do zákrut perverze.“ Zejména zásluhou rozmanitosti zastoupených individualit, které vždy nějak dokázaly najít společnou řeč a chaos proměnit v cosi systematického, je Tajemství přes svou filmařskou strnulost poměrně svižným dokumentem, který můžou milovníci humoru trapného, cynického a sebeshazujícího sledovat i jako komedii. 65% ()
Vysloveně slabý dokument. Žádná ucelená informace, jen taková náhodná setkání, spousta vaty. Skalní samozřejmě ocení každý střípek, ale na tom se nedá stavět. Větší prostor dostal pouze Vávra, což je samozřejmě fajn, ale co ostatní? Spousta tvrzení jsou jen náhodné vzpomínky a zapomínky. Tu a tam se naťukne nějaké téma. Chybí pevná ruka dramaturga. Je mi líto, ale výsledný tvar má blíž k domácímu videu, než k plnohodnotnému celovečernímu dokumentu. Zmařený potenciál. ()
Po druhém zhlédnutí musím jít do plnejch...obdiv, úsměvná závist, ale hlavně absolutní respekt ke zcela originálnímu tvůrčímu vyjádření, jehož hnacím motorem byla šeď komunistického režimu, fungující už jen z nouzových zdrojů...kouzlo nechtěného na místech nejvyšších, od Stalina přes Gottwald je zde odpor, který svými soldáty nezdoláte, lidé v dobách vzniku Sklepa mohli býti svědky vytvoření fascinující, zcela svobodné tvůrčí anarchie, jež možná nemohla vzniknout nikde jinde než v Československu na začátku osmdesátých let. S plným úsměvem a pokorně pokyvující hlavou, jež značí souhlas s dramatickým podobenstvím a pohledem na dobu, ve které herci žili a za níž se někde nachází celá ta sranda, řadím Sklepáky mezi TOP tuzemského humoru, ano, hned vedle Wericha s Voskovcem, Hrabala, Suchého Semaforu, přes Šimka s Grossmannem či tvůrce Nové vlny až po Svěráka se Smoljakem. Dokument natočený průměrným způsobem, ale...je to Sklep a jeho historie, trochu mi zde chyběla Načeva...nicméně na nějakém opulentním večírku se všemi členy bych si přál být, to jo...závidím, šel bych do toho s Vámi všemi bez váhání., narodit se o dost dřív někde poblíž...každopádně díky moc! ()
Dokument o fenoménu divadla Sklep je spíš takovou oslavou 45 let fungování divadla. Kostlivce ze skříní se nikomu vytahovat nechce, snad jen Václav Marhoul se zmíní o třech krizích v historii souboru. Přesto je tu spousta ukázek ze sklepáckých scének, černobílé archiválie z jejich začátků či nahlédnutí do zákulisí zřejmě loňské vánoční besídky a další materiály, u kterých je zřejmě nemožné se nudit (70%). ()
Dokument k 45 rokom, ale dnes už má divadlo okrúhlych 50 rokov: https://dokumenty.tv/tajemstvi-divadla-sklep-aneb-manual-na-zachranu-sveta-dokument/ ()
Nakažlivá radost téhle pivní partičky. Krizových okamžiků jako například proměny vztahů, dlouhé pauzy, odchody a návraty se jen letmo dotknou. ()
Rozhovor s režisérkou Olgou Dabrowskou: http://www.filmovyprehled.cz/Revue/Rozhovory/Sklep-je-bez-nadsazky-lecivy ()
Na tomhle dokumentu je nejcennější vytažení archivních videomateriálů ze sklepáckých počátku na světlo světa. Jinak je to trochu nesystémový guláš, v němž se míchají jednotlivá vyznání členů souboru s historickými sondami (které bůhví proč končí zhruba v době spolupráce s Chytilovou), s nějakým tím zachycováním současnosti (přípravy besídky, exkurzy do divadelních porad) a snahu o nějaké vyjetí z kolejí tradičního českého dokumentu pak reprezentují trochu podivné pokusy o vytvoření "psychologického profilu modelového diváka divadla Sklep" (podle logiky "absurdně o něčem absurdním"). Ale abych nežehral, například vstupy teatrologa Jana Dvořáka docela pěkně ukotvily význam Sklepa a celé Pražské pětky v rámci normalizační divadelní sféry. Fanouška bude jistě mrzet, že mnozí stěžejní členové ansámblu let minulých nedostali vůbec prostor (Otakáro Schmid, Honza Macháček, Jan Slovák...), ale celkově jde o koukatelnou podívanou. A přiznejme si, s ohledem na to, o jakých anarchistech je řeč, je s podivem, že nějaký dokument, který má jakž takž hlavu a patu, vůbec vzniknul. ()
Velice zajímavý průřez historií trvání divadla Sklep a všech jeho hlavních a ostatních protagonistů. Je zajímavé sledovat, čím vším si tento soubor prošel, co zažil a přes občasné krize setrval až dodnes a jsme za to moc rádi. ()
Humor divadla Sklep má své věrné fanoušky (jako třeba mě), ale na druhou stranu mu spousta lidí nemůže přijít na chuť. Přesto je s podivem, že se Sklepákům dostalo vlastního dokumentárního filmu až při příležitosti 45. výročí jeho existence. Tým režisérky Olgy Dabrowské se s lehkostí na plátně posouvá po nejdůležitěších milnících historie souboru a podařilo se mu věrně zachytit naprosto uvolněnou atmosféru smíchy bouřícího publika při sklepovských představeních. Na druhou stranu si myslím, že nejen Sklep, ale celý fenomén Pražské pětky by si zasloužil vlastní dokumentární minisérii, jaké se dočkal Semafor nebo Činoherní klub, protože ve filmu zůstala celá řada věcí nedořečených či jen naznačených. Pro mě jako nepamětníka by bylo určitě zajímavé seznámit se i s ostatními soubory a aktivitami Pražské pětky, z nichž např. Vorlova napůl konkurenční Mimoza byla jedním z faktorů krize ve Sklepu v 80. letech. Nepříjemné momenty z minulosti souboru jsou vůbec opomíjeny nebo jen drženy v náznacích, jako např. odchod jedné z nejvýraznějších tváří divadla, Otakára Schmidta. Stejně tak je škoda, že někteří ze současných i bývalých členů (Jiří Macháček, Robert Nebřenský, Jan Slovák) nebyli zachyceni vůbec, jiní trestuhodně málo (Lenka Vychodilová). Scény s psychologem, systémovým inženýrem a Erazimem Kohákem pak působily poněkud rušivě. I přesto dokument rozhodně za zhlédnutí stojí, nejen kvůli pohledu do zákulisí představení sklepovské Besídky. 70 %. ()
Tvůrčí determinující chaos. 1) Fenomén divadla Sklep je fenomén češství...přinejmenším jeho bláznivé části. Na rozdíl od intelektuálních a kultivovaných cimrmanů je Sklep nevázaný a neučesaný (nejednou, pravda, také trapný). 2) Dokument je příjemný, nijak zvláštní. Nejhezčí jsou videa z počátků a přece jen určitý nadhled nad minulostí. Mohlo to dopadnout lépe, mohlo to dopadnout hůře. ()
Divadlo Sklep mi je velmi sympaticky soubor, ktery mam rad uz od devadesatych let a na tento dokument jsem se tak s chuti podival. Film me v nicem nezklamal, pro fanosky tohoto uskupeni mila povinnost zhlednuti. ()
Dokument, který si Sklep rozhodně zasloužil...80% ()
😀😀😀👍👍👍 Opajeni se vlastní zhovadilosti to je katarze... ()
Cloumá mnou závist - na takhle pěknej, pestrej, veselej, bujarej život jsem si žádnou ze svých mimoškolních aktivit nezadělal. Ve filmu to nezaznělo, ale bylo to dostatečně zřejmé - všechny ty osobnosti za to vděčí přírodnímu úkazu jménem David Vávra, v němž se snoubí neskutečná kombinace často protichůdných charakterových daností. To je podle mě big boss, kterej to tam držel, drží a snad ještě nějakou dobu držet bude. Bez něj by to nešlo. Po těch čtyřiceti letech se z toho stala instituce (Afghánistán), ale kdysi to byla vážně raketa, kometa, zjevení. Nemůžu taky nevidět, že Sklepáci například neprostituují v nekonečných seriálech. I tím je tohle divadlo výjimečné. A film o výjimečných lidech pohybujících se mezi dalšími mnoha výjimečnými lidmi, žijících výjimečné životy ve výjimečné době prostě nemůže být špatný. Byl jsem jím zaujat od první minuty a až do konce mě nepřestával bavit. Stačil jsem si díky němu taky uvědomit, že by to nebyl život pro mě. Sklep skutečně sdružuje silné individuality, ale paradoxně od nich vyžaduje stádní přístup. Tohle bych neuměl. Věřím nicméně, že jim to za tu srandu stálo a stojí. ()
"Kde jsou příčiny úspěchu, všech těch neúspěchů?" I když se dokumentární tvorbě většinou vyhýbám, tentokrát jsem udělal vyjímku a protože se mi do lesa s hanákem pořád nechce, vydal jsem se za ním i jeho kolegy do kina, kde na sebe prozradili všechno, co jste kdy chtěli vědět o Sklepu (ale báli jste se zeptat). Mně osobně tedy prozradili opravdu hodně nového, aby mi tím pomohli doplnit si znalosti, které jsem již měl a to hlavně prostřednictvím unikátních záběrů ze studentských filmů nebo z televizních záznamů, v nichž lze snadno rozpoznat původ scén k filmu "Kouř", či zaslechnout původní text písně "Strom kýve pahýly". Přesto se však nedokážu ubránit pocitu rozpačitosti z výběru použitých filmových ukázek, kdy je na jedné straně Vorlova "Pražská pětka" nebo Chytilové "Kopytem sem, kopytem tam" a na straně druhé, úplná absence snímků od Milana Šteindlera či Ondřeje Trojana. Mých pět hvězd tak tedy tentokrát nevyjadřuje stoprocentí spokojenost, ale jen 90,99% ()
Promarněná příležitost vytvořit skutečně působivý dokument, Dabrowská poskládala několik historických záznamů, doplnila komentáři, prošla spořádaně, ale rychle Občanský průkaz divadla a zajímavé byly příspěvky psychologa Ptáčka a divadelního teoretika Jana Dvořáka (i kritický komentář Hulce) a pro mě dosud neviděné záběry z Afghanistánu, ale výtek mě skončení napadla celá řada. Chyběl větší vhled do fungování divadla z hlediska vztahů (Marhoulovo natuknutí bylo krátké), výběr ukázek je jistě vždy diskutabilní, ale za mě, proč chybí Katovna alias Hřmění nebo jakýkoliv z výborných klipů ze zlaté ery - klidně na úkor úvah Erazima Koháka? Dokument mohl být delší a mohl se věnovat i samostatným aktivitám alespon Hanáka, Šteindlera, Vávry (bez nich by popravdě, přes všechnu snahu zbytku souboru, Sklep nikdy nebyl opravdickým a věhlasným Sklepem). Přivítal bych víc komentářů a daleko delší a větší náhled na další členy souboru..No nic, i tak dávám čtyři, protože Sklep, to je radost, od Mlýnů přes Kopyto po Besídky, některé záběry mě znovu rozesmály (Tros sketos a Rona, Šteindler s invalidním Cikánem, Macháček na šoulačce atd.). A taky je vidět, proč tomu tak je, kromě invence a osobností, které si navzájem dávají prostor, je tom prostá radost ze života a z přítomnosti ostatních, kterou jsem jim měl tendenci až závidět. Žijí kreativní a uspokojující život a ve vrcholných chvílích patří k tomu nejlepšímu u nás....a zasloužili by si všichni lepší ohlédnutí. ()
ach.....nektere scenky hranici s genialitou. ()
Myslel jsem si, že jsem fanouškem SKLEP, protože jsem tak soudil dle Pražské pětky, Vorlových filmů.Ovšem ta zrůdnost, co jsem viděl na jevišti, to bych nikdy nedal.Na to mám málo VŠ titulů a jsem vcelku normální.je vidět, že to baví především účinkující a 300 jejich fanoušků.Trpěl jsem spolu s Hulcem.Hlavně ten soubor slepic to tam tak kazí.Never more.Jediná hra, kterou jsem zkouknul celou a líbila se mi byly Mlýny, ovšem až na ty stupidní songy. ()
Reklama