Scénář:
Lucia Klein SvobodaKamera:
Asen ŠopovHudba:
Ľubica ČekovskáHrají:
Dominika Morávková, Tibor Kotlár, Martin Finger, Bolek Polívka, Lucia Klein Svoboda, Jan Plouhar, Štěpán Kozub, Juraj Igonda, Juraj Kemka, Daniel Novák (více)Obsahy(1)
Kruté bolestné lásky jedné slovenské plavovlásky. Osmnáctiletá Martina, která si říká Shakira, po dosažení plnoletosti opustí dětský domov, v němž vyrostla. S obálkou peněz, taškou osobních věcí a s hlavou plnou naivních představ vyrazí ze zapadlého východoslovenského regionu do Prahy za svým klukem Romanem, který z „děcáku" odešel před nějakou dobou. V české metropoli se však ukáže, že Roman se potuluje s partou mladých zlodějů, bezdomovců a narkomanů. A za peníze na dávku je schopen čehokoliv. I prodat půvabnou blonďatou Shakiru obchodníkům s bílým masem... (Česká televize)
(více)Recenze (152)
Děj se dá shrnout naivka prodaná pasákům. Sociálně kritická obžaloba s urputným naturalismem ji shazuje. Nejen diváky „do patnácti let“ totiž dokáže znechutit takřka čtvrthodinovou pasáží názorného brutálního. Hrdinka za sebou v dětském domově nechává typické holčičí důvěrnosti jako z internátních Housat, před sebou má vidinu sladkého života se svým milým ve stylu Lásek jedné plavovlásky. Ovšem svého vyvoleného najde ve špinavém pražském pelechu mezi bandou feťáků. Což dohromady s epizodním výletem za ztrhanou matkou vytvoří takřka hodinový prolog oddalující okamžik, kdy dvojici dojdou princ svou lásku prodá k prostituci. Ne že by Pírko bylo natočeno špatně, ostatně kameraman Asen Šopov dovede z mála udělat podívanou, ale obrazy všeobecného zmaru, zaplivaných hospod, mrazivých brlohů a odpudivých zoufalců bez perspektivy neobsahují nic nového, objevného ani provokativního. Vyskytují se napříč nezávislou scénou ve stereotypní podobě, která už přestává účinkovat, včetně žoviálních gangsterských týpků s cizím přízvukem, kteří do svých záludných sítí stahují ubohé nevědomé bludičky velkoměsta. Tak si tvůrci sdělení Pírka zřejmě představovali. Ovšem navzdory hereččině přirozenému projevu a pochopitelné zaslepenosti její zamilované hrdinky nelze uvěřit zrovna chovance ústavu naivitu školačky, s níž se vydává do velkého světa. Jestliže dívka veškeré varovné znaky kolem sebe přehlíží, ba dokonce se mezi vyděděnci docela baví, zbavuje se dávky divácké příchylnosti, jejíž zbytek pak spláchne mohutná vlna nejhrubšího sexu, znásilňování, bití, trýznění. V doslovné bezúčelné surovosti si Pírko vyloženě libuje, nadto se ještě pokouší ji prokládat blouznivými přeludy a výtvarnými symboly, jako by „umělecké“ ornamenty měly nekonečnou přehlídku bezvýchodného hnusu ospravedlnit. Epizodní postava Bolka Polívky tu působí dost nahodile, a třebaže v nahých výjevech ze sprchy spotřebovala produkce hektolitry očistné vody, skutečná katarze se nedostavuje. Závěr je ale skutečně nevšední až bizarní. ()
Zdařilý debut, o jehož kvalitách jsem neměl nejmenší pochybnosti od chvíle, kdy jsem si na něj přečetl nerudnou recenzi od jedné vyčpělé matadorky české kulturní kritiky, pro niž se v posledních letech střelba mimo terč stala denním chlebem. "Pirko" je poměrně syrový, ale věrohodný snímek, jehož závěr nepovažuji jako mnozí jiní za happyend, ale za reálné zhodnocení východisek z životní situace, ve které se ocitají děvčata podobná filmové Martině. Mimochodem, Martin Finger za úděsnou scénu "Kyž OTEVŘENO, tak OTEVŘENO!!!!!" jednoznačně aspiruje na titul Sympaťák roku :-D. ()
Patlanice žánrů, stylů a snahy něco říct. Pokud jeden a ten samý film v jednu chvíli vypadá jako nová epizoda rakouského rodinného seriálu a o něco později nabízí přehnaně dlouhé a stylizované scény znásilňování, je to solidní haluz. A ten Gaspar Noé na konci? To nemá smysl popisovat, to se prostě musí vidět. 4/10 ()
Kladu si otázku, proč té roztomilé a sympatické Dominice Zeleníkové musí ve filmech pořád ubližovat. Už podruhé jsem svědkem toho, jak je vystavena krutému a brutálnímu násilí. A to přitom za kamerou nestojí muži, ale ženy. Zvláštní. Každopádně nesmírně syrový, naturalistický a umělecky velmi dobře zvládnutý snímek o nepříjemné realitě a bludném kruhu, z nějž se lze dostat opravdu jen zázrakem. ()
Oproti Zázraku je to hotová oscarovka, ale aj tak je to furt riedke, dej na 15 minút natiahnutý na celovečerák. Sexploation až po dlhej hodine a 10 minútach nachvíľu, dosť explicitné a na ČSSR pomery nevídané. Inak je to taký súčasný rytmusovský Discopríbeh. Štýl neujednotený, chvíľu umelecká narácia, chvíľu klasická, často dokonca aj vyprázdnená narácia (dlhé zábery snímajúce prostredie po odznení naratívnej informácie, upriamovanie sa na nedramatické detaily). Hlavné postavy celkom dobre vymotivované, ale nie je tam žiadny dramatický oblúk, nemá to žiadnu zápletku, takže tie drastické veci nemajú ten emocionálny dopad, ako keby sme sa do hrdinky viacej mohli vžiť. Pri kastingu si inak museli dosť ulietať, je to defilé pošukov a šeredných tlám. ()
Naturalistická, drsná a špinavá dráma, situovaná do bezútešného prostredia na okraji spoločnosti, ktoré pohltí jedno bezbranné, v skreslenej realite detského domova vychované dievča. Veľký podiel na tom, že sa mi Pirko páčilo má aj predstaviteľka hlavnej postavy, pre mňa doteraz úplne neznáma, no možno práve o to zaujímavejšia Dominika Zeleníková. ()
Přišlo mi, že tvůrci se zbytečně pohybují na hraně i za hranou absurdity. Pokud se jedná o sekvence z pasťáku, tak ještě dejme tomu, ale jakmile se děvče dostane do Prahy, objevuje se zástup podivných a ne příliš uvěřitelných postaviček pankáčskou partičkou počínaje, pasáky konče. Celý film hodně táhne nahoru doba, kterou hlavní hrdinka stráví v zaplivaném kutlochu, kde je nucená k prostituci. To je čistokrevná depka a ocenění zaslouží i herečka v hlavní roli. Ale vzápětí přijde konec, který je z mého pohledu tak trochu na hlavu. Škoda promrhané příležitosti. 50% ()
Tvrdé, kruté a nepríjemné. Smutná ukážka toho jak asi končí mnoho mladých dievčat potom, čo musia odísť z decáku. Tešil som sa hlavne na Dominiku. Predviedla skvelý výkon a prekvapivo sa ukázala aj naplno odhalená a o to horšie bolo sledovať ju práve v takýchto scénach. Drsné. Rozhodne sa to oplatí vidieť, ale znova si to už nikdy nepustím. ()
18letá Martina je propuštěna z dětského domova na východním Slovensku s taškou oblečení a obálkou s několika bankovkami. Rozjede se za bývalým přítelem z domova, Romanem, který žije v Praze. Tam se setká se skupinou narkomanů, bezdomovců a různých obchodníků s lidmi. Peníze brzy utratí a ani její matka, žijící s novou rodinou na Kladně, nevypadá, že by jí chtěla pomoci. ()
I když si spoustu lidí myslí, že o děti z dětských domovů je dbáno tak,aby se v dospělosti dokázali zařadit do normálního života a po propuštění z chráněného prostředí se většina z nich o sebe uměla postarat, že je připravena na život venku a neocitá se na ulici, v pasti dluhů, neřešitelných situací, které vedou k asociálnímu jednání jako je například prostituce, opak je pravdou. Statistiky mluví jasně. Přečtěte si jakoukoli studii o bezdomovectví či profesionální, erudovaný rozbor sociologů o tom, s jakými životními vyhlídkami většina bezprizorních polodětí končí a jaké mají možnosti nebo spíše nemožnosti (pokud se náhodou miniaturní hrstky šťastlivců neujme nějaká neziskovka) a možná budete mít jasno. Pokud někdo z diváků jako reakci na shlédnutý film řekne, že je příběh přemrštěný a takhle přece lidé v 21.století nežijí, pravděpodobně je to hýčkaný jedinec, který neví nic o reálném, tvrdém životě k těm, kteří měli v životní loterii hodně velkou smůlu. Ano, někdo si myslí že by to zvládnul lépe a kdo chce, může si najít slušnou práci, bydlení a normálně žít. Pokud ovšem takové dítě není nadprůměrně schopný jedinec, s velkou pravděpodobností ve všech těchto oblastech i při snaze selže. A selhal by i ten mudrc, který žije v jiné dimenzi. - Film není obhajobou svobodně zvolené prostituce. Přesto film nepopírá, že někdy je tato profese ještě nejlepší cestou z pekla, jak se v mládí může atraktivní žena v bezvýchodné situaci bez zázemí zajistit a díky finanční podpoře se zařadit do obyčejného života, najít si byt, vdát se za slušňáka... Ale to pochopí jen ten, co pracuje se sociálně vyloučenými nebo někoho takového osobně zná. P.S. Víte kolik je lidí, kteří chodí do obyčejného zaměstnání, ale mají tak nízký plat, že nemají ani na bydlení (komerční nájem je u nás ve městě včetně ostatních poplatků za bydlení už skoro stejný jako nájem v Městském bytě, vyloženě sociální byty takřka nejsou ani pro zdravotně postižené občany s dětmi) a tak žije mezi bezdomovci někde v odstaveném vagónu na nádraží a svoje tajemství před obyčejnými lidmi úzkostlivě tají? Kolik z nich se myje a holí ráno v placených veřejných sprchách, aby v práci nikdo nepoznal, kde strávil noc? Kolik z nich neholduje alkoholu ani nebere návykové látky? A přesto to do zařazení do společnosti pořád ještě nestačí? - Dobře, že se alespoň podobné filmy točí, i když je nepohodlné jim uvěřit. Zvlášť neuvěřitelné se to zdá tomu, kdo má byt v osobním vlastnictví zdarma zděděný po babičce nebo mu rodiče umožnili vystudovat vysokou školu a podporují ho doposud. Já ve svém okolí neznám jediného normálního člověka, který by začal v osmnácti letech samostatně fungovat bez jakékoli podpory buď od rodiny nebo od životního partnera. Pracují, do toho studují, snaží se, ale citové a finanční zázemí a předávání životních zkušeností, aby byl mladý člověk schopný v tom dospělém světě fungovat, jsou přesto ještě v těchto letech nezbytnou potřebou. ()
Naivita hlavní postavy byla až bolestná.To mě dostávalo. Děti z dětských domovů jsou na reálný život nepřipravené. Nemají se od čeho odrazit, nemají zázemí, nemají nic. Jen ty představy a sny, o které během jednoho okamžiku příjdou. Kdyby tam nebyly ty artové a snové pasáže, tak bych to bralo jako hraný dokument. Chvilkami to jako hraný dokument vypadá. Bylo to totiž naprosto civilní a přirozené. Podobný happy end jsem po tom všem marastu očekávala. Jen nemusel být až tak doslovný. Stačil by náznak a bylo by tím řečeno všechno. ()
Největší předností filmu je jeho autentičnost. 1) Postavám věřím každé slovo, každé gesto. Citlivě je zvolené prostředí, režie, kamera i střih. 2) Dynamické úvodní tempo ovšem nevydrželo. 3) 37letá majitelka krkolomného jména Lucia Klein Svoboda (matka) svůj scénáristický, režijní, výtvarnický a produkční celovečerní debut zvládla velmi dobře. 4) Výborná je 26letá Dominika Morávková-Zeleníková (Martina, která odchází z dětského domova). 5) Dále mě zaujali 23letý Tibor Kotliar (Martinina láska z dětského domova Roman), 46letý Martin Finger (Julo) a 34letý Jan Plouhar (Tondy). ()
Tvorcom sa na jednej strane podarilo vystihnúť naivitu detí z detskych domovov, dnu spoločnosti z prostredia kupliarov a užívateľov drog na strane druhej ich posolstvo svojim spôsobom nemá žiadnu pointu. Svet určite nie je závislý od skupiny ťažko zvládnuteľných detí bez akéhokoľvek zázemia a je na vysokoškolsky vzdelaných sociálnych pracovníkov aby im poskytli lepší obraz o tom čo ich čaká. Ak však táto "inteligentna" mládež považuje za svoje vzory rapera či zápasníka z klietky s IQ na hranici demencie je aj akýkoľvek pokus o prevýchovu časti sociálnych pracovníkov ktorí to myslia dobre úplne zbytočný. Mohlo to byť zvládnuté podstatne lepšie a nebolo k tomu treba veľa námahy. ()
Neviem posúdiť, do akej miery je to podmienené Dominikou Zeleníkovou, ale toto je už 2. jej film, ktorý mi vyrazil dych. Povrchná antiutópia o tom, že morálka je pasé a všetci bojujeme o holé prežitie v bezcitnej spoločnosti, kde chce každý sex a prachy, najlepšie súčasne. Na niektoré scény (pichanie drog), dlho nezabudnem a boli herecky excelentné. Samozrejme tých blbých scén tam bolo oveľa viac. Faktom ostáva, že 2. polka filmu, vrátane záveru, pri ktorom som nevedel. či sa mám smiať alebo plakať, bola riadna sila. ()
Nebýt stupidního konce ze kterého jsem (nejen) já zklamán, dal bych tomuto filmu klidně 4 hvězdy. ()
Film o sexuálnom otroctve, by mohol byť dobrý, keby ho nerobili Slováci a Češi. Na tomto filmy pokazili všetko, čo sa dá. 2/10 ()
Chtěl jsem dát hvězdičku za to, že tu ta drsnost skutečně funguje, ale konec mě tak strašně naštval, že ani tu hvězdičku nedám. Je to drsné, hnusné a jako celek i dost nudné. ()
Drsny film o mladej holke, ktora spoznava realny svet na vlastnej kozi. Vyrastala v domove, realny svet -si mysli, ze pozna - z telky a serialov, po 18 -ke sa musi starat sama o seba. Dominika Moravkova-Zelenikova /Spina 2017/ mi bola sympaticka, hrala to dobre, ale holt, 1 holka film neutiahne. Hlavne jed ma pri sebe planych hercov ako je ten retard Igonda /sakra, ale ho nemam rad/, nudne tempo a vyslovene absurdny, do prazdna ustreleny zaver. Velka skoda, fakt tie 2/3 zo zaciatku ma namlsali a myslel som, ze dam aj 4 spunty, takto to ale ...sak viete co a nechcem byt vulgarny. 60 % ()
Soucit jsem u sebe jaksi za celou dobu nenašel, ale po vzoru Kobry a Užovky to byl řádně silný a drsný film, který si na tvrdou realitu nehrál, nicméně se jí stal. Pro slabé povahy to tedy rozhodně nebylo a i když člověk tak nějak celou dobu věděl, co se stane, nebyla to kupodivu vůbec nuda. 70% ()
Pro me prijemne prekvapeni, at uz nametem, zajimavou rezii, vyberem lokaci, kde se pribeh odehrava, pestrym zastupem postav, tak celkovym vyznenim, ze osmnactileta mladez, ktera opousti ruzne detske domovy, diagnosticke ustavy to maji v realnem zivote slozitejsi, jak trestanci opoustejici vezeni. Neznami herci nebyli uplne nejhorsi a i kdyz by se dalo filmu dost veci vytknout, tak pozitiva jasne prevladaji. ()
Reklama