Režie:
Woody AllenScénář:
Woody AllenKamera:
Carlo Di PalmaHrají:
Woody Allen, Mia Farrow, Sydney Pollack, Judy Davis, Juliette Lewis, Lysette Anthony, Liam Neeson, Ron Rifkin, Blythe Danner, Jerry Zaks, Caroline Aaron (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Jeden z nejlepších světových režisérů Woody Allen ve svých filmech již léta mapuje mezilidské vztahy. Pro svoji zatím poslední sondu si vybral dvě manželské dvojice. Jedna z nich na počátku filmu oznamuje svůj rozchod a nechtěně tak zapůsobí jako rozbuška v manželství druhém. Shodou ironických náhod byl film uveden do premiéry ve chvíli, kdy vyšel najevo vztah, který je i v tomto filmu - mezi starším mužem a mladičkou dívkou. V obou případech byl tím mužem Woody Allen. Zatímco ve filmu se v postavě profesora literatury zamiluje do provokativní studentky, v soukromém životě navázal vztah přímo ve své rodině - se svojí nevlastní dcerou. Jak ve filmu, tak ve skutečnosti propukla bouře. Tisk všemožně přetřásal etickou stránku věci, Mia Farrowová, která byla (ve filmu i ve skutečnosti) tou podvedenou, vytáhla na stránkách tisku ke křížové výpravě proti zvrhlému manželovi. Woody Allen tak nechtěně dokázal, že jeho filmy skutečně odrážejí vztahy mezi lidmi, se všemi důsledky z toho vyplývajícími. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (126)
Skvělý film tématem i formou. Výpovědi skvěle fungují, stejně jako roztěkaná kamera. Co mi ale brání v plném hodnocení jsou dvě postavy. Jedna je velmi nepříjemná a těžko se na ní citově navazuje - Sally, a druhá zase nefunguje právě kvůli té první - Michael. ()
Manželé i manželky mají dost času a energie se nimrat ve svých šedivých a šedivějších manželstvích a podstupovat "škatulata, hejbejte se" tam, sem a zase zpátky, v bláhové víře, že jinde je to barevnější a ještě s tím baví svého psychoanalytika: "........ jednou jsem žil s úžasně zajímavou ženou. Víte, milovali jsme se všude, byla to sexuální šelma, éro. Chtěla se milovat s jinými ženami, brala drogy, vždycky si něco šňupla, aby měla orgazmus. Byla to pro mě škola, fascinovala mě, byl jsem do ní blázen. A nakonec skončila v ústavu. To není k smíchu, to je smutná záležitost. Byla skvělá, ale byla cvok. Vždycky mě přitahovaly ženy, já jim říkám "kamikadze", protože nemají pud sebezáchovy. Narazí do vás a vy zemřete s nimi.......". No, není Woody Bůh? ()
Velmi hořké, velmi krásné...Allenova studie mezilidských vztahů je vskutku místy mrazivá, podpořená ještě neuvěřitelným formálním zpracováním, který roztěkanost a pochyby hlavních postav ještě podtrhuje. ()
Oscar 2 nominace: Herečka VR - Judy Davis, Scénář ()
„Využíváš sex k vyjádření všech emocí kromě lásky.“ Woody mohl (jako u většiny svých filmů) sebevíc zdůrazňovat, že nejde o reflexi jeho životních peripetií, distributor stejně využil všeobecného rozruchu okolo režisérova rozvodu s Miou Farrow, lehce naznačil obsažení dané situace ve filmu a na americké poměry velmi artové drama nasadil premiérově do neuvěřitelných 865 kin (u Allenových filmů to běžně bývá okolo 10). Slušné zisky dosvědčují spíše vnímání filmu coby doplňku k bulvárním zprávám než náhle probuzený zájem masového publika. Ať už kopíroval film realitu či vice versa, autenticitu Manželům a manželkám upřít nelze. Syrovost je z velké části dána roztěkanou formou, protlačující do popředí paradoxně obsah. Moc se mi líbilo napsání a zahrání postav stylem, kdy jsem dopředu dokázal odhadnout jejich pravděpodobné rozhodnutí. Tuhle jistotu (a s ní související hodnověrnost) u novějších allenovek postrádám. Scénář v souladu s vnější nehezkostí nešetří ostřejším výrazivem, ale vulgarity nikdy nejsou používány samoúčelně. Allen si tedy i v případě tématu, k němuž by teoreticky mohl pociťovat (nej)osobnější vztah, zachovává zdravý intelektuální odstup a společně s námi sleduje hrdiny jako aktéry nějaké zvláštní reality show, kteří mají na rozdíl od jiných manželských dvojic možnost povykládat o svých vnitřních pocitech do kamery. Za pár let, až manželské hádky a rozvody zažiji na vlastní kůži (ne, že bych po tom bažil), nejspíš s hořkostí další hvězdičku přidám. 85% Zajímavé komentáře: kleopatra, novoten, rawen ()
Opravdu nikdy jsem si nemyslel, že uvidím film, který bude jako život. Tahle podívaná je maximálně realistická. ()
║Rozpočet $20miliónov║Tržby USA $10,555,619║Tržby Celosvetovo $-║ ()
Nektery Allenovi filmy jsou naprosto uzasny, byt jako herce ho vazne nemusim, ale tohle je pouze prumer. ()
A: Musíme vám něco říct B: (Woody Allen): Co? Co? tak už povídejte A:Jack a já se rozcházíme B: Aha, Chápu. Ale nic vážného, ne? ----- Standardní komentář si odpustím, omílal bych již řečené a místo toho nahodím ještě jeden bonmot: "Nebo byla teorie permanentní partnerské touhy mýtus, jako třeba společný orgasmus? Rifkin a jeho žena ho zažili jen jednou, v okamžiku, kdy je soudce rozvedl." ()
Můj v pořadí patnáctý film, který jsem od Allena viděl, z toho desátý s nejvyšším hodnocením. A stejně mě Mistr dokáže znovu překvapit, až z toho neumím přestat žasnout. Vždyť s tolika zkušenostmi s jeho nešikovným nimralstvím ve vztazích bych ho měl mít přečteného se vším všudy, ale přesto nedokážu odolat. I přes správně navádějící název filmu jsem nečekal, že na mě vybalí studii manželských vztahů v pravém slova smyslu, silně kousavou, s dostatkem objektivity, ale zase bez přehnaně chladného nadhledu - a že v ní vyjádří myšlenky, na které se snadněji dívá než o nich po závěrečných titulcích mluví. Občas navíc přihodí trochu nepostradatelného humoru, tentokrát se silně hořkou příchutí (nejvíc ho ve svých horoskopických hláškách pobrala jednodušší Sam). A jako kdyby to nestačilo, dokáže divákovi připravit i hřejivou atmosféru, to při srdečných promluvách s nadanou studentkou (civilním způsobem krásná Juliette Lewis). Už x-tý film, u kterého říkám, že patří k režisérově úplné špičce. A zdaleka ne poslední. Silvestrovská projekce 2006 ()
Tak tohle me od Allena docela prekvapilo. Ne, ze by to byla zas takova pecka, ale jsem u nej zvyklej na komedie a tohle bylo regulerni drama bez jedinyho vtipku. Chvily mi trvalo, nez jsem si zvyk na styl natoceni, cely to pusobi trosku dokumentarnim dojmem a je to udelany stylem, ze nekdo vypravi neco patrne u psychiatra a pak se ta scena odehraje. Nicmene po case zacal bejt film lehce predvidatelnej, i kdyz na konci se tomu Woody nastesti vyhnul a konec je hodne povedenej. Jinak celej film je v podstate studie vztahu dvou manzelstvi a to hodne realisticka a bez nejakyho prikraslovani. Co se tyce hercu, Woody se sice uplne nezbavil koktani a obcas nejakejch zmatenejch pohybu, ale zvladnul vaznou roli opravdu dobre, ale tentokrat neni pozornost soustredena na nej, ale je rovnomerne rozlozena mezi hlavnich 6 hrdinu. A vsichni hrajou dobre, akorat Judy Davis byla na me misty az moc protivna, ale to nebylo ji, ale jeji roli. Celkove se jedna o perfektni drama, ale od Woodyho mam precejen radsi komedie a uplne bez chyb to taky neni, takze jen 4*. ()
Hodnotím vysoko, ale nedoporučil bych Manžele a manželky někomu, kdo se s Allenem teprve seznamuje. Mohl by si udělat zkreslený obrázek a ten by ho odradil od dalších Woodyho opusů. Není to totiž komedie, ale skoro ani jedna z těch bergmanovštin. Je ještě tísnivější. Dva starší páry si uvědomují, že už jim život mnoho nenabízí, a tak začnou panikařit jako hejno slepic. Muži volí obvyklou regenerační kúru - výměnu partnerek za mladší, ženy mutují v bezcharakterní uvřískané bestie, které chrlí oheň. Z obou stran se mi zvedal žaludek. Manželé a manželky jsou vztahový horror, demaskující instituci manželství jako doživotní žalář. Krásně to vyjádřil básník Viktor Dyk: "Viděl jsem, co lidé láskou zvou - smrtelný zápas egoismů dvou. Buď mým, buď mou." 80% ()
Přesná allenovská konstrukce, na jaké je Woody expert. Dynamická kamera to dost oživuje. Na jednu stranu v podstatě nepřekvapivá sázka na jistotu, na druhou velmi přesný film, kde se sebejistota a zkušenost zúročují naplno. ()
Woody Allen tentokrát intenzivně zkoumá instituci manželství a problémy s tím související. Bohužel se v tom nenápaditě motá pořád dokola. Opakuje to, co jsme u něj viděli tolikrát předtím už od dob Annie Hall, ale tentokrát bez jakékoliv jiskry nebo oživení a (až na pár téměř nepostřehnutelných výjimek) dokonce bez vtipu. Jeho obvyklé charisma a přesvědčivost jsou skoro na nule. "To je všechno? Můžu už jít?" ptá se Woody na závěr (nejspíš svého psychoterapeuta). Jako by v té chvíli mluvil z duše znuděnému divákovi: To je všechno, Woody? Všechno cos nám chtěl tentokrát říct? Hmm... Tak jo. ()
Woody Allen je bystrý pozorovatel lidských vztahů a rozpitvávat partnerské svazky je jeden z jeho nejoblíbenějších filmových motivů. Manželé a manželky se dají považovat za jakousi učebnici manželského, resp. partnerského, života, za jakousi filmovou obdobu populárních knih našeho dr. Plzáka. Najdeme tam všechny základní typy manželských problémů, krizí a jejich možných východisek. Tenhle snímek patří ke komerčně nejúspěšnějším pracím Woodyho Allena, protože v téže době se rozpadl jeho dlouholetý svazek s herečkou Miou Farrow a rozpadl se mimochodem opravdu divoce za škodolibé asistence bulvárních médií. Divácká obec i kritici měli tendenci nahlížet na tenhle film jako na rodinou realitu Woodyho Allena. Film je tradičně pečlivě obsazený a skvěle odehraný, ale oproti ranným Allenovým pracím mi přijde méně zábavný. Je to opravdu spíš výborně natočená příručka než film, který by mě emočně dostal tak jako třeba Hana a její sestry. Mia Farrow tady má zajímavou roli na první pohled křehké submisivní ženy, která ale dokáže nenápadně manipulovat se svým okolím a ve skutečnosti vychází jako nejméně sympatická postava z té šestice nešťastníků, na jejichž počínání shlíží Allen zhůry. Celkový dojem: 65 %. ()
„Některé věci prostě vyřešit nemůžete a musíte se s nimi naučit žít. Vytvoříte si pokličku a tou je přikryjete.“ Místy úsměvná, ale jinak dosti realistická, hořká a mírně depresivní sonda do fungování vztahů mezi mužem a ženou, která zároveň sype z rukávu jedno životní moudro za druhým, ale dělá to docela zábavným, nikoli otravným způsobem. Je vám u ní trapně za postavy v rozpačitých situacích, cítíte se jako byste tam byli s nimi, na čemž má lví podíl kamera napomáhající k autenticitě. A není vůbec těžké najít ve filmu sami sebe nebo něco, co jste osobně prožili/zažíváte. Promluvy dalších zainteresovaných postav, které popisují ty hlavní (jakoby psychoanalytikovi), pomáhají divákovi utvořit si o nich lepší obrázek, teorie o ježcích a liškách je zase vtipná stejně jako k zamyšlení. Akorát jsem nechápal, proč byli všichni tolik odvázaní z postavy Sally, která mi byla krajně nesympatická. Když si nicméně přičtu trefný závěr, hodnotím silnými 4* a rád bych si film pustil zase za několik let, věřím, že se mi dostane pod kůži ještě víc. „Moje manželství bylo mrtvé. Už léta. Nevím proč…ano, vím. Druhý zákon termodynamiky. Dřív nebo později se všechno podělá. Moje parafráze.“ ()
Asi poslední vynikající film Woodyho Allena - ve srovnání s jeho pozdější tvorbou spíš smutný, bez komických atrakcí, skromně natočený a 100% o partnerských vztazích. ()
Ok, sice jsem z toho naruby, ale žiju... Intelektuálové by neměli mít možnost komentovat vztahy. #Woodymá80 ()
Všichni moc dobře víme o události, která pověst vytříbeného pisatele dialogů na čas poskvrnila. V roce 1992 herečka Mia Farrow objevila kompromitující fotky, které usvědčovaly Woodyho z poměru s její adoptivní dcerou Soon-Yi. Soudní a mediální teror, který Mia rozpoutala, značně zkreslil fakta a mnozí dodnes netuší, jak to celé vlastně bylo. My víme, že to bylo paradoxně v období, kdy Allen vyrukoval s moralistickou komedií Manželé a manželky. I v ní se naneštěstí objevil jistý hořký stereotyp, vyplývající právě z potřeby obsazovat svou milou Miu do téměř každé role. Přesto je tenhle Allen znovu velmi silný v základech, ač v mnoha momentech i přes tu silnou hořkost spíš vlažný. Ale na čtyři hvězdy se vydrápal. ()
Vše, co jste (ne)chtěli vědět o manželství a báli jste se zeptat. Woody opět zkoumá téma nefunkčních manželství a opět mu to jde. Sice nějaké výtky by se našly, ale předpokládám, že je to mým věkem a faktem, že nemám zdaleka tolik zkušeností s manželstvím, jako hrdinové tohoto příběhu. Rozhodně jeden z těch lepších filmů od Woodyho. 80 %. ()
Reklama