Kamera:
Josef StřechaHudba:
Evžen IllínHrají:
Zdeněk Štěpánek, Ivo Palec, Jana Hlaváčová, Jana Štěpánková, Otto Šimánek, Marie Müllerová, Jan Tříska, Jana Drbohlavová, Helena Kotoučová, Elena Hálková (více)Obsahy(1)
I když člověk brblá na nesnáze, měl by si uvědomit, že se uplatní i tam, kam se mu původně vůbec nechtělo. K takovému příkladnému poznání dospěje i začínající lékař, jenž jako své první působiště dostal přidělenu odlehlou pohraniční ves - jeho snoubence se do takového zapadákova vůbec nechtělo. Ale příklad tamního doktora, který se již chystá do důchodu, jej přesvědčí, že dobrého lékaře je třeba všude. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (23)
Velice příjemný film, příběh ze života. Okouzlující Jana Štěpánková a její otec Zdeněk Štěpánek. Každý okouzluje něčím jiným. Příběh z doby, kdy se naši lidé po absolvování Lékařské fakulty KU (což jim dodnes platí stát) nemohli jen tak sebrat a odjet pracovat do Němec, takže tu bylo všude lékařů relativně dost. Na filmu samozřejmě zapracoval zub času i změna politických poměrů - ale herecké výkony hlavních představitelů jsou vůči těmto věcem imunní. ()
Civilní příběh lékaře z velkoměsta, který skončí na vesnici Západních Čech. Velmi dobrý výběr herce do hl.role. Štěpánek nezklame. Obyčejné vyprávění a o obyčejných lidech v socialismu. ()
Film vyprávějící příběh mladýho lékaře jenž by nejraději práci v Praze. Osud ho však zavane do malé pohraniční vesnice. S čímž samozřejmě není spokojenej a pořád se snaží přes protekci dostat nějakej flek blíž Praze. Postupem času ale nejen díky starýmu doktorovi, kterýho má vystřídat přijde na to, že jak už napovídá název filmu všude žijí lidé, kteří potřebujou lékařskou pomoc. Pomalu si začínají zvykat jak mladej doktor tak i místní obyvatelé, kteří k němu zpočátku(především díky svému mládí) moc důvěry nevzbuzoval. Myslím si, že takovej vesnickej doktor má k lidem mnohem blíž než doktor z města. Doktor z města většinou bere svýho pacienta jen jako další kus v řadě. Kdežto doktor z vesnice má k lidem daleko blíž a bere svý pacienty jako lidi s lidským osudem. To je prostě všeobecně známá věc, že lidi na vesnici k sobě mají blíž. Né vždy to však musí být ku prospěchu věci. Ale to už jsem trošku odbočil. Všude žijí lidé je takovým lidským filmem sledujícím dilema lékaře mezi prací v Praze(či poblíž) kde má byt a snoubenku nebo prací v zapadlé vesnici. Slabší 4 hvězdy. ()
V případě, že si nepřečteš zdejší znalecké posudky a okopírované dojmy z filmu či zasluničkované spoilery, můžeš si užít výborné drámo s kapkou vnitřní psychologie hlavní postavy. Mirek začíná od píky i od znova. Od píky svojí lékařskou praxi, od znova svůj život. Přístup k povinnosti, kterou musí lékař cítit dvojnásob, je nepochybně ona předvídatelnost, která tu v komentářích tak zakořenila. Onen přístup je ovšem nutné vybudovat. Film se režimem nezabývá ani trochu. Leda režimem lidským, nebo opravdově citovým (to je ona červená knihovna), který lze hledat i jinde, když už změna, tak pořádná. Příběh doktora, poznávající lužanské lidské prozření, není jediný, ve filmu je osudů mnohem víc (jeden z nich ukazuje, že M. Macháček zahraje prostě cokoli) a rozhodně není možné to předvídat. Vůbec bych se nedivil, kdyby se filmem inspiroval Dušan Klein ke svému třetímu dílu Básníků. Herecké otěže pevně drží Štěpánek, nicméně rozhodně zde má dost a dost opory. Tříska určitě zpestřuje, stejně jako sympaticky mladá hlavní ženská dvojice Uvolňující se atmosféru dokonale vystihl Evžen Illín se svým hudebním doprovodem, který podtrhuje moje hodnocení bez debat. ()
Střechova kamera měkce klouže po kopcích, do nichž byl z města vyhnán mladý doktor. Vsugerované vyhnanství se velmi rychle mění pocit sounáležitosti. Krásný příběh podaný bez zbytečného patosu. ()
Dvojice začínajících režisérů (z nichž mě Skalský hodně oslovil i nasledující Černou dynastií) film točila, za scénářem stáli další dva odlišní lidé, kdoví kdo ještě dohlížel nad finálním vyzněním... ale povedl se společnými silami další skvělý československý film z řad psychologických dramat své éry, který na mě zapůsobil kvalitním příběhem, přiměl, abych se plně zajímal o postavy, své poselství podal nepateticky – řekl bych, že navzdory spjatostí pár motivů s dobou socialismu opět silně nadčasově. Mladý začínající lékař si na vesnici hravě poradí s novou náročnou prací, poctivou dovedností zbouří předsudky vesnické komunity, ale uvnitř svádí nesnadné dilema, na jehož jednom pólu stojí význam důležité profese a zodpovědnost za skutky v rámci ní vykonané, ovšem za cenu možné oběti soukromého života a jiných vytoužených plánů, které zprvu nevycházejí. Film nás vtahuje do otázek a pocitů hlavní postavy, jaké mnozí lidé v okamžiku nového působiště a životních křižovatek mohou zažívat v jakékoliv době a onen proces zaběhání se v nové práci mi přišel zdařile zpracovaný. I zdánlivě nenápadná filmařská stránka dokáže plně udeřit: Všimněte si způsob, jakým je divákovi sdělena informace o infarktu pana doktora, aniž bychom ho explicitně viděli, přesto na diváka hravě přenese onen pocit tváří v tvář incidentu: náhlý střih spolu s náhlým otočením druhé postavy a zesilněním hudby vystřídává další náhlý střih s doslova nervně dynamickým záběrem na cestu z okna ujíždějící sanitky a společně s předchozí situací je plně jasné, co se mohlo stát. Mladého herce Ivo Palce jsem zaznamenal poprvé, ale se svou rolí si poradil podobně jako jeho ztvárněný lékař, či-li úspěšně. Hodně mě potěšil coby jeho věkový protipól Zdeněk Štěpánek, se svým přesným výkonem v roli zkušeného letitého doktora, s jasným pohledem na svět, přesto chápajícího a vlídného, občas projevujícího i smysl pro humor až ironii. / Byl jsem přesvědčen o silných 4 hvězdičkách, ale přidávám nakonec pátou, když cítím i po další hodině, jak mě film (závěrem zvláště) plně zasáhl. [90%] ()
Město nebo vesnice? Zůstat nebo odejít? A co svědomí? A lidé? Tyto a další otázky si klade mladý lékař, titulní hrdina příběhu o lidské odpovědnosti, svádějící nelehký souboj s předsudky, s odloučením, s bolestí i smutkem, radostí i touhou najít konečně své místo na slunci. Tvůrcům, v čele s debutujícím režisérským tandemem, se podařilo překlenout nebezpečná úskalí schvalovacích procesů a jakkoli je ústřední konflikt obtěžkán dobovým oparem, je nepatetický a v mnoha ohledech se dokonce umně zbavuje slepých uliček, do nichž je občas zahnán. Velkým, ne-li nezapomenutelným okamžikem se jeví i dnes lidsky prostý, téměř jímavý portrét starého venkovského lékaře, zvolna bilancujícího a odcházejícího, v mimořádně citlivé Štěpánkově interpretaci. Macháček, Tříska, Hlaváčová a další jsou potom čerstvým přílivem mladé krve, tolik žádané a hledané i jinými tvůrci. Nespravedlivé uvržení do naprostého zapomnění, v němž se tento film nacházel po dlouhá desetiletí, je v tomto případě neodpustitelným hříchem. ()
Pěkný příběh. Z našeho dnešního pohledu o těžkém životě na vesnici v 60. letech. Dosud snad ještě ani v televizi nebyl. Velká plejáda našich skvělých herců. ()
Je to velice tezovité a předvídatelné, trochu drama, trochu idyla, trochu červená knihovna, trošku budovatelský film, ale je to po formální i herecké stránce velmi dobře zvládnuto. Už jen pro ty herecké výkony to stojí za shlédnutí. ()
Předvídatelně schématická koukatelná socialistická červená knihovna. 1) Herecké obsazení zaručuje koukatelnost: 64letý Zdeněk Štěpánek (vesnický lékař Mrázek), jeho dcera 26letá Jana Štěpánková (manželka vesnického funkcionáře Olga), 27letý budoucí emigrant do Francie Ivo Palec (hlavní postava Mirek), 22letá půvabná Jana Hlaváčová (lékařova snoubenka Eva), 24letý divoký Jan Tříska (vesnický dělník Lojza Pošvár) a další... 2) Film nechtěně odhaluje některé dobové režimní praktiky. Existenci pracovních umístěnek lze s určitými výhradami pochopit - stát neměl peníze na kladnou (finanční) motivaci. Ostatně během šedesátých a sedmdesátých let tato praxe postupně mizela. Daleko horší mi připadá příběh číšníka, kterému zavřou vesnickou hospodu a nutí ho k práci v družstvu. Propustit ho nechtějí, nejsou lidi, a když se tak přece jen stane, odejde s pověstí flákače, simulanta a špatným posudkem, díky němuž, jak lze dovodit, ...v Alcronu nosit skleničky nebude. ()
moja zaujímavosť: Filmovanie prebiehalo v Prahe, Chyškach a Kubovej Hute. (dyfur) ()
Vo filmografii Jiriho Hannibala /Udoli krasnych zab, Skola hrisniku/ je toto slusny debut - o lekarovi, ktory bol prideleny z Prahy do akejsi dediny v Zapadnych cechach. Riesia sa potom dolezite veci, a to konkretne ze jeho snubenici sa nechce ist tam, tamojsi doktor sa chysta do dochodku ....... sympaticky film, s dobrou kvalitnou reiiou a namakanymi dialogmi : 60 % ()
Psychologické to moc nebylo, spíš to byl jen docela jednoduchý příběh mladého lékaře, který je krátce po dostudování poslán do jedné vesnice u Sušice, aby zde dělal venkovského lékaře a kvůli tomu musí opustit Prahu, kde má i přítelkyni, která na vesnici nechce. Vše se vyvíjí tak, jak asi každý čeká, postavy většinou mají jen jeden charakter, běžní obyvatelé vesnice jsou vykresleni banálně a lehce stereotypně a dokonce tu ani nechybí agitační dějová linka s jedním lenochem, který by nejradši bral peníze za nic, chlastal a nepracoval. Na čemž samo o sobě není nic špatného, kdyby nebyl brán jako záporák hlavně proto, že nechce s ostatními vesničany pilně od rána do večera dřít na poli. Ten důraz na to je tam skutečně přehnaný. Jenže i přes to všechno mě to docela bavilo sledovat, povedenějších scén se tam také našlo dost a ve svém schématu to vlastně i funguje. Mělo by to na víc, ale čas u toho strávený nepovažuji za promarněný a jako takové sice předvídatelné, ale dostatečně zajímavě napsané drama to jde. Takový dobový průměr s pěknými záběry na vesnici. 3* ()
Skvěle obsazený a k přihlédnutí k době vzniku i slušný film. ()
Uvedení tohoto snímku v televizi mne příjemně překvapilo a potěšilo. Dýchly na mne staré časy pracovních umístěnek, kdy mladí lidé museli opustit svá rodná hnízda a jít za prací do zcela cizího prostředí. Neuškodilo to. Přinutilo to mládež i mne postavit se na vlastní nohy. Vždyť i Český Honza šel do světa na zkušenou. Nejhůř to nesli vysokoškoláci, kterým se nechtělo odejít z Prahy na venkov, proto mnohdy celá rodina sháněla protekci, jako v tomto případě. Praha byla pro všechny velkým lákadlem, ale nebylo možné, aby se do ní nastěhovala celá republika. Název filmu je výstižný, herecké výkony skvělé, zvláště Zdeněk Štěpánek byl excelentní. Osudy venkovských lidiček vhodně dokreslovaly základní příběh. Téma je stále aktuální – viz německý Doktor z hor nebo náš Doktor Martin. Tento film je ale vyšší třída. ()
Jestli toto se stalo? Viděli jste někdy vystudovanýho medika z Práglu, co tam má holku a sedává na barovejch sicnách, aby šel na šumavu mezi nepovedený jezedáky mezi hovna a bláto a tam dělal kariéru? Já ne a vy taky ne. Nějakej Hanibal tvrdí, že jo.... ()
"Když uteče doktor, je to jako když dezertuje voják..." Zdeněk Štěpánek je v roli starého vesnického doktora před penzí vskutku luxusní. Jeho postava je napsaná velmi lidsky, plná životní moudrosti a rozvážnosti ale i jakési stařecké nostalgie. Jedna ze závěrečných scén filmu, v níž se dotyčný loučí se svou ordinací, má v sobě slušnou emociální hloubku, i když se odehrává ve značném přítmí. Krásně natočeno! Pěkně natočené jsou i některé scény s mladým doktorem (pro mě ne moc známý Ivo Palec). Jde třeba o scénu, kdy tančí se svou milou (Jana Hlaváčová), která jej přijela na krátko navštívit z Prahy. Herecky snad ale ještě více okouzlí Jana Štěpánková v roli pošťačky (s vystudovanou konzervatoří). Celkově scénář tohoto filmu vykresluje celou paletu různorodých vesnických "figurek" (od vykutáleného "nemakačenka", přes ráznou matku, kterou její dospělý syn poslouchá na slovo a konče vesnickým funkcionářem, který má ale srdce na správném místě). Zkrátka a dobře po vzhlédnutí filmu máte i vy milý/povznášející pocit, že "všude žijí lidé"... ()
Tohle je tak neutralni film, ze vlastne nevim co k tomu poznamenat. Od prvni chvile lze tusit jak to skonci, i jak to cele bude probihat. Neurazi, nenadchne. ()
Pěkný příběh mladého doktora z prostředí šumavského kraje. ()
Dnes už málokdo ví, co to byla tzv. umístěnka a jaké trable v osobním životě přinášela. A o tom vypráví tento snímek, který hodně připomíná pozdější Kachyňuv film ´Sestřičky´ i když ten byl zcela o něčem jiném. Jedná se vlastně o cílené moralizování nad problémy a jejich řešení. Osobní život a její zapuštěné kořeny je jedna věc a pracovní povinnosti věc druhá. A zvlášť u lékaře, který musí být tam, kde je ho potřeba. Že nakonec vyhraje morálka a hlavně zodpovědnost je víc než zřejmé. Příběh je velmi dobře napsán a i natočen. Nejvíce za zmínku stojí Zdeněk Štěpánek v roli starého vysloužilého vesnického lékaře se svojí přísností a ideálech. I přes svůj černobílí obraz stojí za shlédnutí už jen vlastně kvůli své historické výpovědi. Ony umístěnky si dnes už nikdo neumí ani představit. ()
Reklama