VOD (1)
Série(5) / Epizody(42)
Obsahy(3)
Chlapec se ztratí neznámo kde a město začne odhalovat svoje záhady, mezi které patří i tajné experimenty, děsivě nadpřirozené síly a jedna malá podivná holka. (Netflix)
Recenze (1 258)
Když To potkalo Poltergeista a urputně se snažili jít rovnou na Věc. Od kýčovitě debilního Super 8 tu podobné retro nebylo a je moc milé, že tvůrci dali tentokrát šanci předvést se před kamerou i ozářeným dětem s genetickými deformacemi. Sehnat do kupy takovou partičku malých mutantů, to určitě dalo zabrat a musím říct, že skoro všechny ty příšerky hrály přirozeně a jako o život, tíseň a občasný strach předstíraly věrohodně, asi proto, že se celé natáčení opravdu bály, aby jim Winona v nestřeženém okamžiku náhodou nevykostila šrajtofle. Ta hbitá čorkařka si jako jediná celou dobu patrně myslela, že ji konečně angažovali do Šejxpíra, tudíž je přirozená asi jako Tříska v Terminátorovi, a místy způsobuje divákovi až svědivou vyrážku. Pravdou je, že to má pár roztomile nostalgických hororových momentů, ty jsou však z větší části vyvatěny otravným infantilním čurákováním pizizubých, pydlookých a jinak znetvořených dětí, které jsou navíc mnohdy obludnější než to interdimenzionální monstrum s kousací hlavou, co se tam občas sporadicky mihne. Takže se jedná jen o retroparazitující, sterilní a anemickou kokotinku, byť hezky natočenou a až na tu chmatavou Řidičku výborně zahranou, jež si klade za cíl vybubat pár citlivých bukanýrů a kojících matek, aby tu pak z toho udělali málem nejlepší seroš evrmejd. A to je opravdu až příliš přehřáté a laktačně hysterické. ()
Bezkonkurenčně nejlepší letošní letní novinka. Osmdesátková nostalgie, která potěší zejména fanoušky hororových a mysteriózních klasik. Inspirace Spielbergem, Carpenterem a Kingem je tu víc než patrná. Celá ta stylizace do 80. let se neskutečně povedla, ať už jde o samotný děj, tak úvodní titulky a parádní výběr hudby. Přes řadu úmyslných žánrových klišé vás nenechá seriál ani na chvíli vydechnout, zkrátka závislost od první chvíle. A jsem ráda, že se můj oblíbenec David Harbour dočkal takhle skvělé role. 1. série - 100% Dufferovi to opět dokázali. Navíc si opravdu stylově pohráli s pravidly pro pokračování a skutečně nám naservírovali všeho víc. Jen blázen by od druhé řady čekal naprosto stejný feeling jako u první série. Tohle je zkrátka pokračování a podle toho k tomu museli tvůrci přistoupit. 2. série - 100% ()
Osmdesátky jsou mi celkem u zadku, ale tady z nich sálá úplně všechno, od úvodních titulků až po hnusnou elektronickou hudbu. Nevím sice vůbec, kdo jsou bratři Dufferovi, ale jejich nástup je docela razantní. Oslava klučičího přátelství, záhad a sci-fi, s trochou fantazie dětství agenta Muldera. :o) 90%. ()
V prvních čtyřech epizodách totální pohlcení a nadšení, v druhé polovině (jen) spokojenost, s postupným odhalováním toho, o co tam kráčí, totž počáteční fascinace ubývalo. Všechna ta přirovnání k osmdesátkám, Spielbergovi, Carpenterovi, Kingovi a dalším stoprocentně sedí. Super postavy a přesně vybraní herci, každopádně se těším, až se do toho světa v další sezóně vrátíme. 2. série: Po dějové stránce more of the same. Ale kouzlo osmdesátkového maloměsta, roztomilých interakcí mezi sympatickými postavami a strach z neznámého jsou pryč, přičemž to nahrazuje blbnutí s hejnem digitálních příšeráků. Chvílema mi přišlo, že se dívám na zkurvenej animák, a ne na hororovou sérii. ()
Stroj času na čisté retro-blaho. Všechny inspirační zdroje byly vyjmenovány, všechny nostalgické slzy uroněny. Co v mých očích drží tachometr daleko za stovkou i v druhé polovině, kdy je obživlá deskovka v plném proudu a definitivně ze sebe setřese všechen nádech tajemna, je dětský casting z říše za zrcadlem. Millie Bobby Brown uhraje očima věci, za které se o dekádu starším herečkám vozí pozlacené sošky v náklaďácích a šišlavý kudrnáč Dustin je prototypem generačního hláškaře pro dalších pár let. Po osmnácti letech jsem dostal adaptaci Half Life, aniž bych to dopředu tušil. A teď jdu dočíst Kingovo To, ať mám popkulturní kombo bez kompromisu. ()
Výborný seriál s hustou atmosférou a řadou retro vzpomínek (hlavně po hudební stránce). ()
Doma jsme tento seriál vysloveně slupli jako malinu. Stranger Things má v sobě totiž to nejlepší, co jsem měl rád na starých akčních / dobrodružných / hororových filmech z osmdesátých let, na které jsem koukal v devadesátých letech. Mystično, strach, dětské hrdiny a k tomu všemu úžasná hudba ze série synthwave vlny současnosti. Pokud má někdo blízko ke klasickým filmovým dobrodružstvím z let minulých, tak neváhejte. Tohle se ve vaší hlavě určitě jen tak neztratí. Stranger Things je stylovka a já doufám, že neskončí u první série. ()
Tak toto je iné sústo. Krásna retro patina 80.rokov v plnej kráse. Odkazy na filmy ako Votrelci, Krotitelia duchov či aj E.T. sa len tak sypú. Dejovo pútavé, detské osadenstvo je výborné a hlavne dokáže to aj príjemne odľahčiť. Proste jeden z najlepších seriálov posledného desaťročia. Druhá séria nestráca na sile a je na rovnakej bravúrnej úrovni, nasadená latka prvou sériou bola dodržaná. Mňamka. ()
Feels like home. ()
Dneska je kolem každého druhého lepšího seriálu takový hype... a Stranger Things není výjimkou. Ano, je to nostalgicky boží, hudba je jak z návštěv starých dobrých videoheren s pinbally a Pacmanem a postavy odpovídají své době svou naivitou a přístupem (děti ovládnout svět!). Cítím tam tolik filmů a seriálů, od Super 8, přes Akta X až po pohádkovost podsvěta ala Labyrint, až bych si někdy zahrál kvíz, co tam z důležitého období nebylo zmíněné. Ani ST se nevyhne slabším momentům a otázkám, třeba jak/proč Bill přežil v podsvětě nebo proč jsou vojáci v tajné základně tak nemožní. Tajemnost okolo mnoha otázek se mi ale líbí, stejně jako telepatický výzkum a jeho dějová linie. Osobně si 5* nechávám pro potvrzení v 2. sezoně, která začíná "blobovským" pomrkáváním a jen doufám, že se zatlačí na tempo. Prostor tam je. ()
91%? 22. nejlepší seriál? WTF?! Zrovna nedávno jsem dokoukal seriál Narcos, který (pro mě naprosto nepochopitelně) pochází ze stejné výrobní linky jako tento smrdutý zvratek a bylo to jak kdybych si gurmánsky vychutnával zapečeného humra s rajčaty a bazalkou na lanýžových špagetách a pak to zajedl hovnem s hranolkama. Inu, stačí nálepka Netflix a většina se tím hovnem i dobrovolně pomaže. Já sám bych se na tento seriál asi nikdy nepodíval, naopak jsem se mu prozřetelně vyhýbal, protože už podle neoriginálně debilního plakátu nevěštil nic dobrého, ale byl mi jednou velice blízkou osůbkou doporučen společně se slovy 'seriálová událost roku', takže jsem na to s příslibem romantického šuku kývnul. Ne, pusinko, to si ho radši uříznu a navždy odložím do zavařovačky s okurkama, než abych se musel tvářit, jak to bylo boží a kůl. Ve skutečnosti mi po spuštění každé epizody narostl knírek, patka se mi stočila doprava a na všechny strany jsem zběsile křičel: „Nein Nein Nein!". V žádném jiném seriálu jsem doposud nenarazil na tak hustou koncentraci nesympatických postav, vlastně tam nebyl nikdo, kdo by mi nevadil, všechny jsem nenáviděl už od prvního dílu. Teda kromě šerifa, toho nenávidím už od dob, kdy v Nouzovém východu ošukal Leonardovu manželku. Krev mi pila i ústřední čtveřice neskutečně otravných harantů - šišloun, negr, debil a stupidně čumící holohlavá analfabetka s rudou nudlí u nosu - všem jsem od srdce přál, aby co nejdřív pochcípali. Vrcholem všeho byla nepřetržitě hysterická matka dalšího (naštěstí ztraceného) retarda, kterou museli stavět před kameru výhradně podle toho, jestli zrovna menstruuje, protože takovouto frenetickou pizdu nelze zahrát jen tak. Co tu máme dál? Nechutně trapnou teen romanci mezi naivní slepicí a třídním bourákem, bubáky lezoucí ze zdi, úchylného voyera s foťákem, krávu mluvící s vánočníma žárovkama... upřímně, málem jsem se z toho pochcal. A ne, rozhodně by mě to neuchvátilo, ani kdybych měl deset let. V deseti bych zamumlal cosi o „zkurvené kravině" a šel si pustit porno. Po dvou epizodách jsem si dal antidepresiva a rychle letěl na databázi prostudovat pár komentářů, neboť jsem byl silně přesvědčen, že mi kromě moči uniklo ještě něco. Něco podstatného, nějaký tvůrčí úmysl. Vysvětlením mi budiž tato neustále se opakující fanouškovská anotace: „Mysteriózní, místy až hororový seriál s prvky sci-fi, který brilantně navozuje atmosféru 70. a 80. Let v USA". Jo, aha. Tak dík za vysvětlení. Stejně si myslím, že když si pustím třeba komedii, asi by mi mělo dojít už během filmu, že je to komedie, a ne až si to někde přečtu. Po několika veskrze kvalitních seriálových opusech se Netflix dostal do pozice, kdy může natočit osmidílný dokumentární cyklus o růstu obilovin, opatřit ho nálepkou „Strhující, místy až alarmující dokument s prvky muzikálu, který brilantně navozuje atmosféru zemědělské výroby v USA" a místní panicové ho začnou vynášet do nebes opětkovanými výkřiky jako: „Nejlepší seriál o pšenici, co jsem kdy viděl!"; „Dechberoucí drama o zpívajících zemědělcích, ječmen a oves hráli jak o život!"; „Bezkonkurenčně natočený růst kukuřice seté!". V depresích, bolestech a nepředstavitelných psychických mukách jsem přetrpěl čtyři epizody a tímto číslem své trápení ukončil. Mám zato, že pokud mě seriál ve své první polovině totálně sral, v té druhé mě asi bavit nezačne. Asi jak kdybych se smrtelně dávil u prvních sto dvaceti dílů TBBT a pak si řekl: „Ale co, tu další stovku ještě zvládnu, třeba se to zlepší". Jednu hvězdičku dávám pouze z úcty k té jinak fantastické a úžasné slečně, která mi tuto sračku doporučila, jinak by to byl čistokrevný odpad! Já tenkrát s tím House of Cards udělal možná nakonec dobře. Příště si moc dobře rozmyslím, co si od Netflixu ještě pustím. () (méně) (více)
Nádherná retro atmosféra! Sci-fi a osmdesátky na plný koule! Steven Spielberg meets The X-Files and Freaks and Geeks. Najednou jsem se zase cítil jako čerstvě -náctiletý... Opravdu podařená seriálová pocta všem těm krásným soft sci-fi filmům a mysteriózním hororům z 80. let a skoro až neuvěřitelná metamorfóza k dobové produkci cílené především na dětského a dospívajícího diváka. Kdybych to nevěděl, neuvěřil bych, že tenhle seriál nevznikl v 80. letech, ale až teď... Skvělá hudba! PS: Na výběru (nejenom dětských) herců je dobře patrno, jak se za těch cca 30 let změnil ideál krásy a estetický úzus... Série 1: 90% Série 2: 95%, Série 3: 70%, Série 4: 80% ()
Nostalgic Things... Echt(ovně) osmdesátková kingovsky (dětská rovina) carpenterovská (horrorová rovina) spielbergovina (dospělácká rovina) par excellence aneb Super 8 done absolutely right. Více retro už to nejde; poznáte v tom (krom veletuctu jiných) například Stůj při mně, E.T.ho, Poltergeista, Blízká setkání třetího druhu, Zámotek, Noční můru z Elm Street, Buráky, Záhrobní komando (prostě tehdejší produkce Amblinu) a... A světe div se, byť je v tom vše (jakože opravdu naprosto vše; maloměsto, nevěřící samorostlý šerif, střední škola atd.) ryze zámořsky osmdesátkového, tak ani na chvíli to nepůsobí jako nostalgický pastiš, parodie sebe sama či jakkoli přeplácaně (a to na minutu stopáže připadnou tak dvě aluze); ba naopak plně to stojí na vlastních nohách. Jinými slovy, tohle si nehraje na osmdesátky, tohle JSOU osmdesátky; vizuálně, carpenterovsko-tangerinedreamovským hudebním podkresem, náladou, no prostě atmosférou. A zdaleka nejlepší na tom je, že vše výše zmíněné je jen podhoubí pro gradovaný, tajuplný, podmanivě znepokojivý a záměrně béčkem i klišé střižený příběh, který navíc pozvedávají herecké výkony; a to včetně těch dětských (ostatně na jejich obsazení poznáte, jak moc je to dobově věrné, ani jedno z děcek není pěkné či roztomilé), na kterých to stojí a padá (co třeba dokáže taková Millie Brownová uhrát očima, to jí můžou léty a oceněními protřelé kolegyně tiše závidět), protože navzdory všemu je to hlavně a především dětská (nikoli však dětinská) šestáková výprava za dobrodružstvím. Pokud vás právě osmdesátky formovaly, tak slovy Charlieho Sheena... What's not to love? | S1: 5/5 | S2: 5/5 | S3: 5/5 | S4: 5/5 | ()
Tak tohle mě poslalo znovu do dětství, kdy jsem hltal mysteriózní příběhy plné tajemna. Dokonalé přiblížení atmosféry filmů s dětskými hrdiny z 80. let říznuté tím nejlepším z hororu ze stejné dekády. Tvůrci svoje vzory přiznávají a dokáží navodit stejný divácký zážitek. Třešničkou na dortu je dokonalý synthwave soundtrack, který celý seriál posílá na boží level. Chvílemi jsem se cítil, jak kdybych poslouchal něco z filmů Daria Argenta, Johna Carpentera, nebo Dona Coscarelliho. ()
1. série zjevení / 2. zjev / 3. zzz / 4. za co. P. S. Znělka šlape na paty i Dobrodružství kriminalistiky. ()
,,JEHO CHOVÁNÍ JE PŘEDVÍDATELNÉ. JAKO VŠECHNA ZVÍŘATA TO ŽERE. UNESE TO VÍC SYNŮ. VÍC DCER...“ /// Laborka na malým městečku něco ukrejvá. Ovšem blbě. A tak je v prdeli jakejsi vědec a jelikož to NĚCO zdrhlo, tak i malej kluk… Dětští hrdinové a psycho hororový kreace Winony Ryder. Absenci krve má zaplnit tajemno, a jelikož se tajemství odhalují postupně, dá se na to koukat. Ovšem ta přítomnost dětí může srážet celkovej dojem. Sám s tím bojuju! Nakonec daj hlavy a síly dohromady malý, střední i velcí a máme tady mírnou dávku přístupnýho hnusu v mládeži přístupný hororový atmosféře. Takovej dlouhej příběh z Akt X pro ty mladší. /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Plivu slimáky. 2.) Jsem častej návštěvník údolí stínů. 3.) Thx za titule „titulkomat“. /// PŘÍBĚH **** HUMOR ne AKCE * NAPĚTÍ * ()
Byl jsem nedočkavý, jak to dopadne a tak jsem si udělal najednou 8 hodinový maratón :-) Ten konec mne trošku naštval, ale jinak skvělý seriál. ()
K totálnímu kingovskému pastiši tomu chybí jen prepubertální gangbang. Nicméně za úchyly jsme pořád, protože stejně všichni se zatajeným dechem čekáme, až si dvě děcka dají pusu, #MilevenIsMyCrack. 2. série: Jako dospěláci dodneška čekají na svůj dopis z Bradavic, já odteď čekám, až mě Steve adoptuje. ()
Letošní paráda, která udělala takový dojem, že překonala v žebříčku i Game of Thrones a že režisérem jsou vlastně úplně bratři nováčci, kteří mají na kontě pouze malý horor Hidden je snad zázrak. Z počátku jsem měl obavy, že Stranger Things ocení pouze ti, kteří vyrůstali v 80. letech, naštěstí jsem se mýlil, i moderní divák si seriál dokáže zamilovat.Hlavní hrdinové tvoří sice děti, které však nejsou napohled příliš roztomilé, ale diváka si získají po dvou dílech a má pocit, že dobrodružství zažívá s němi. Nejlepší a nejzáhadnější postava je Eleven, která je pro mne nejemocionálnější složkou seriálu a zřejmě i nejlepší herecký dětský výkon za posledních 10 let. Velmi jsem si oblíbil i postavu férového Šerifa. Celý seriál je silně mysteriózní, záhadný, temný, překvapující, šokující, napínavý, dojemný a místy až dechberoucí. ( Poprvé snad chválím něco jiného než gore). Velmi příjemná výprava a dobrodružství, kterému se vyplatí 8 hodin věnovat! Jedná se totiž o nejlepší hororovou událost roku. Story 10/10, Atmosféra 10/10, Gore 3/10, Vizuál 8/10, Akce 7/10, Napětí 8/10,Humor 6/10. Zábavnost 9/10, Lekačky 0/10. 90% ()
1. série: Stranger Things na mne především prvotně působila jako parodie na Hvězdný války a jiný fantasy a sci-fi filmy. Proto asi chápete, jak jsem byl kurevsky šokován, když šlo o dramatický a kulervoucí sci-fi horor. Předem je nutno říct, že hlavní postavy jsou super sympaťáci. Je asi důležitý, že se děj odehrává v osmdesátkách, protože kluci se celý den (doslova) baví hraní fantasy her a jsou to totální nerdi v tom nejlepších a nejsympatičtějším slova smyslu jak to jen jde. Protože přeci jen... kdo by chtěl koukat na čtyři hipstry jak kecají o tom jaký je nový model Jablíčka a melou pozérský kecy. To je tak trochu problém Bates Motel. Místo toho, aby Norman četl knihy, tak poslouchá na svým smartphonu Spotify. Ale to sem nepatří. Stranger Things kralují roku 2016. Hlavně tím jak originální a až neuvěřitelně pohodově koukatelný ten seriál je. Odrazují se v něm sociální problémy až po problémy, které ani nedávají smysl. Nevím jestli tohle bratři Dufferové nosili v hlavě celý život nebo jak, ale tohle nějaký způsobem bylo naprosto uchvacující. Celé to vypadalo a dělalo dojem originality, že ani nevím jestli dnes v 21. století by byl opravdu schopný něco takového udělat. Naprosto granciózní. Ovšem s druhou sérií bych si to fakt ještě rozmyslel. Tohle je dokonalý. Ať to tak klidně kurva zůstane. 2. série: toto je neuvěřitelně těžké hodnotit. Druhá série byla jedna z nejočekávanějších věcí tohoto roku. Pro mě stoprocentně. Už z principu zde jde o to, že se ztrácí originalita, jelikož se s hrdiny vlastně znáte. A hlavně i s tím, co je může čekat. Celé to působí hlavně až nostalgicky. Opět ty samé postavy. Stejná hudební část. Jede si to ve svých kolejích, ale objevuje to pro nás nové a až zvláštní stanice. Postavy se musí vypořádat s novými trably, které sice dávají smysl, ale možná vyzní se stereotypy. Taky je asi problém, že v první sérii jsem se směřovali jenom na to, kde je Will Byers a kdo je Eleven. To jsou dejme tomu dvě dějové linky. Druhá série St se v tomto spíše podobá Game of Thrones. V podstatě každá postava má svou linku a své trable. Ty se buď zkříží nebo ne, a nebo si ještě ke všemu na to musíte počkat. Je důležité říct, že z né každého mraku bude věčně pršet. Na druhé sérii se podepsala menší kreativní vyčerpanost. Mluví za to i to, že postavy se mnohdy chovají irelevantně. Tvůrci třebas totálně pohřbili Dustinův charakter. Samotnému se mi to nerado říká, ale myšlenkové pochody některých dávají stejný smysl jako mnohých postav ve Walking Dead a to už je urážka největšího kalibru. Je to zbytečná a obrovská škoda. Stále ale zde hraje jistá vlna z té první série. Tato je oproti originální o poznání horší, ale pořád jde o jedno z nejlepších, co jsme mohli tento rok a možná i celkově vidět. S velkou láskou budu doufat, že tato série byla poslední. Alespoň s našimi hrdiny z Indiany. Nedá se než poděkovat za skvělé dva roky. 3. série: Jak by zpívala Hayley Williams: "Explain to me, this conspiracy against me.", protože jednoduše. Čísla nelžou. Lidé se baví. Máme zde skvělou sérii Stranger Things, která skoro podle všeho nakopírovala úspěch první série, předčila tedy tu druhou. Ne-li není vlastně nejlepší sérií ze všech. Poslední díl je dokonce nejlépe hodnocený ze všech. Tak proč to byla taková sračka? Ano, já vím trochu jiný názor. Ale v celku opodstatněný. Protože v rámci obecnosti, díváme se na sérii, kde se postavy jako Hopper mění z racionálního a vlastně cool postavu na totální osinu v prdeli. Děcka, která jsou hlavní silný bod celého děje se stávají rozmazlenými pubescentními spratky, které spíše chcete zaškrtit než s nimi sympatizovat. Nedej bože jim fandit. To vše vede k naprosto nelogickým, zbytečným a trapným dialogům, ze kterých se mi nejednou chce blít, velebnosti. Můj zájem o dobrý konec klesl stejně rychle jako sovětská raketa a snaha o to si to nějak příjemně užít vyhasli jako sirka ve vacuu. Od druhé půlky série dochází k nějakým dobrým záležitostem a k logickým postupům. Ale snad v žádném díle se to neobejde bez nějaké naprosto nelogické výplně a nebo trapné snahy si získat diváka. S tím, že ten kdo má v sobě kapku racionality se bude prát sám se sebou si radši neurvat hlavu. Vše dochází do epického a dojemného finále, které s vámi pohne. Už kvůli první sérii a nostalgii. Na zbytek zapomeňte. Tvůrci si dali rok pauzu a vzešlo z toho docela zajímavý příběh, kdy za vše (zase) můžou zlí Rusové a podobně. Originální, leč totálně nepravděpodobné. To, co nějak nepořešili byl character development, dialogy a logické chování. A na tom už trochu kulhala minulá série. Co dodat? Za mne osobně jakožto fanouška seriálu neuvěřitelné zklamání a v rámci fanouška zdravé a logické filmografie, naprostá katastrofa. Už druhá série byla zbytečná. Relevantnost té třetí posuďte sami. A prosím, buďte objektivní. Čtvrtá série sama o sobě je nesmysl. Pokud ji udělají, dokončí náhrobek a ne-li celý pohřeb, který vlastně začali (asi i nechtěně) oznámením druhé série. 4. série: Hon na Vencu. Zrození Venci, ale Lenka si myslí, že to je Primavéra. Mišmas, který započal už někde u druhé série jednoduše pokračuje dál. Lid je spokojen už jenom protože vychází další díl trendové série, se kterou můžou pokecat s kamarády. To, že v ní je všechno posazeno na hlavu, dějí se věci zhola irelevantní a humor je na úrovni páté třídy nikomu nevadí. A to je kouzlo subjektivnosti. Já tomuhe seriálu prostě už nic nemůžu věřit. Postavy, které se vyrojí v jedné sérii a my máme hrozně oplakávat jejich konec. Postavy vydávající se přes půl planety, kde mají vyřešit problém z domova jako korona home office hadr. První díly se nesou v takové té klasické pubertální vizi. Důvod proč byla první série tak zajímavá bylo protože děti se chovali jako dospělý, protože měli více informací a řešili tím pádem problém hodný dospělých. Nyní jsou postavy skoro dospělé a naopak se chovají jako děti. V páté sérii je předpokládám bude někdo kojit a přebalovat. Když jsme už u té další série, tak to je tuplem výsměch jak Brno. Netflix hrozně propaguje ať se těšíme, že se naši hrdinové už nevrátí, ať připravujeme kapesňáře, ale pak pět minut před koncem se dozvíme, že vlastně joooo mimochodem jsme toho záporáka nezabili. Vidíme se za rok. Navíc záporák, který je hrozně wannabe vše jsem ovlivňoval od prvního dílu, pak tvůrcům došlo, že s první sérií neudělali úplný hovno a chtělo by to ty děcka u obrazovek víc pomilkovat, tak vymyslíme univerzum, kde záporák nikde nebude figurovat a jebneme ho o tři série později. Proč asi? Protože bratři piva značky Duff věděli holé hovno, že tam bude nějaký Venca vrásčitý jako vysezená devadesátníkova prdel. Duffíci ještě udělali ojeb na druhou, který jsem ještě neviděl. Vezmu plot twist z osmého dílu a jebnu ho znova do desátého, jakože to je novinka. Buď tohle a nebo si tvůrci o svých fanoušcích myslí, že mají stejný počet IQ jako mouchy kolem sloní řitě, protože asi nepochopili message z onoho osmého dílu. Mohli bychom pokračovat do nekonečna... kluk, který žije ve vizi, že asi její spakatúru líže jak precizně, že se mu nesvěří s tím, že chce zkusit turbo říznutý s pikem a odserete kluk, který žije zřejmě ve 14. století a protože hraje deskovou hru, tak ho musíme upálit. Jako prostě dramata a konflikty v seriálu na úrovni mateřské školky a dvacet dějových linek rozprsknutých po celé planetě pro nic za nic. Lets go. Už se nemůžu dočkat až tahle telenovela dostane sérii číslo 50. Pardon špatně jsem napsal nulu. 500 je správně. () (méně) (více)