Režie:
Richard C. SarafianScénář:
Guillermo Cabrera InfanteKamera:
John A. AlonzoHrají:
Barry Newman, Cleavon Little, Dean Jagger, Victoria Medlin, Paul Koslo, Robert Donner, Timothy Scott, Gilda Texter, Anthony James, John Amos (více)Obsahy(2)
Velká jízda… velkou rychlostí... Bývalý veterán války z Vietnamu a policista Kowalski je řidič z povolání. Rozváží auta po celé zemi. Jednoho dne se se svým dealerem vsadí, že převeze auto z Denveru do San Francisca v rekordním čase. Od té chvíle již není cesty zpět. Pomyslným průvodcem zaslepenému jezdci je na jeho cestě slepý radiový hlasatel „Super Soul“. Kowalski na své pouti naráží na řadu překážek a zvláštních postav, ale vše a všichni nakonec končí jen jako ubíhající odraz v zrcátku jeho sněhobílého Dodge Challenger R/T Magnum. Co na bludného jezdce nakonec čeká na obzoru? ... Jeden z nejlepších automobilových filmů vůbec; kromě pronikavých akčních sekvencí nabízí nenucený myšlenkový přesah o iracionalitě lidského chtíče a pozemského pachtění, z nějž vede pouze jediná cesta... Za oprášenou pověst polozapomenutého road movie se v novém tisíciletí zasloužil Quentin Tarantino, když na motivy Vanishing Point natočil svůj film Auto zabiják. Původní dílo z roku 1971, výrazné ve všech ohledech, od kamery (John A. Alonzo) přes soundtrack (Jimmy Bowen a další) až po střih (Stefan Arnsten), zastřešil herec a režisér Richard C. Sarafian, opřený o vynikající scénář kubánského spisovatele Guillerma C. Infanteho. (Česká televize)
(více)Recenze (298)
Javilo sa to ako dobra pičovina a nakoniec sa z toho vykľula dobra kokotina. 😥absolutne nechapem take vysoke hodnotenie😅ja vieeeem, ma to 50 rokov, ale skutočnosti ake sa tam udiali to by si ani kokot kočiško nevymyslel čo tam bolo. počuli vyraz hola žena tak ju tam museli dať? hmm čudne. ()
Vzrušující symbioza auta a muže na cestě do vyvoleného nikam. Uhrančivý klid spanilé jízdy přerušované jen pár kuriózními zastávkami a hláškami rozhlasového spíkra, vizuální hostina. Až se znovu podívám na Tarantinovo Auto zabiják, nebude horší nebo lepší, bude jiné. Stejně tak i klip Audioslave k Show me how to live. A to jsem myslela, že mě kus plechu nemůže vyvézt z konceptu. ()
Tomu, čemu se v sedmdesátých letech říkalo nespoutaný duch svobody a nezávislosti, se dnes označuje jako zkurvený pirát silnic a ožralá smažka za volantem. Dvouhodinový film o chlápkovi, který sedne do auta, narve do sebe všechno, co by v lékárně bez předpisu dostal jen s pistolí a punčochou přes xicht, řídí jako hovado a s policajty v patách jede, jede, jede, jede až dojede, by sváděl k odpadu už podle anotace. Má to ovšem v sobě něco, co by asi nejlépe charakterizoval slogan Marlboro mana, doprovázený chrchláním krvavých hlenů na sněhobílý úbor sestry na plicním: "Come in the land, where the horses ride free." Každý, komu v kapse batikovaného ponča plesniví zbytky trávy, kdo pod těžkým stresem nemilosrdné, hektické doby bojuje s hemoroidy a krizí středního věku a kdo někdy alespoň na chvíli zatoužil na všechno se vysrat, zbourat mantinely a jen tak se zběsile projet v nadupané kraxně, ucítí na patře patinu nostalgie a bude se sám sebe ptát, jestli do tohoto okamžiku udělal něco, co by aspoň trochu stálo zato. ()
I Rychle a zběsile může být lehce filozofickým manifestem. ()
Cesta z města pro dva aktéry - ten druhý cválá v ocelové kůži a přede svému řidiči pod rukama. Mnoho věcí najednou dává smysl, když si člověk za volantem čistí hlavu a v Barry Newmanovi se to všechno odráží přesně v tom neodolatelném švihu sedmdesátých let, kde osobité samorosty vyhlašovali za hrdiny. No vážně. V době nahých slečen na motorkách a zakázaných látek obepíná hmatatelný volnomyšlenkářský reliéf tuhle honbu za svobodou téměř dokonale a příběh v něm nemohl být lépe zakotven. Tarantinova fascinace Dodge Challengerem 1970 je mi najednou o něco bližší, přesto mám dojem, že se Sarafianem prohrál na celé čáře. ()
Od doby, kdy týden co týden dojíždím vlakem čtyři a půl hodiny z domova do školy a zpátky, nevidím na zdlouhavém cestování (čímkoliv kamkoliv) cokoliv zajímavého, zábavného, podnětného. Tak. ()
Jak jsem o tomhle filmu nemohl vědět ? Nádhera, když v průběhu jízdy hlavního hrdiny napříš státy, jsem získával střípky ze života Kowalskiho, tak jsem toho chlapa zamiloval a rozuměl jsem mu. Mimochodem krásně nenápadně byla ve filmu zobrazena i americká společnost. ()
Bílý Dodge Challanger z roku 1970 si to žene po silnici, prach prská z obou stran, slunce pálí, nic ho netrápí, on si jede svojí cestu, svojí nezávislou cestu bez pravidel. Vanishing Point je taková výpověď tehdejší doby. Krom toho, že je myšlenkově podobná s Bezstarostnou jízdou, je v něm znát ta volnost, neúcta k pravidlům. To vše se vitězoslavně ukáže v pro mě dost hektickém závěru, který tak utlumený rozhodně být nemusel. Ale proto tento film vlastně vznikl. --- Bílý Challenger se řítí krajinou a za ním modří supové hlídací hyeny připravené roztrhat osamělého jezdce. Je to hrdina, elektrický uhoř, polobůh, bourák, poslední frajer Zlatého Západu. ()
║Rozpočet $-miliónov║Tržby USA $12,442,673║Tržby Celosvetovo $12,530,000║ ()
Chlap nasedne do bílého sporťáku a jede. Staví se pro prášky, aby neusnul a jede dál. K tomu ještě slepý černoch v rádiu a máte celý Vanishing Point. Na první pohled určitě, na druhý je to dlouhá cesta posledního kovboje na svém bílém oři, který se rozhodl pro cestu bez návratu. Stejně tak jednoduché, jako zábavné, ale smát se určitě nebudete. O tom Vanishing point vůbec není, ale to sami poznáte, až nasednete vedle bývalého závodníka a projedete se po nekonečných poloprázdných silnicích Ameriky... Třešničkou na dortu je dokonalá kamera. ()
Scénář: Guillermo Cain .. Starostná jízda autem aneb přepálená reklama na 1970 Dodge Challenger s odérem nenávratně mizejících šedesátých let. Vizuálně příjemné se skvělým hudebním doprovodem, obsahově prázdné jen na letmý pohled, protože vše podléhá předem dané pointě. Jooo, takovou jízdu po širých amerických silnicích, které se táhnou přes Nevadské a jiné planiny do nekonečna, bych si také někdy rád dal... ___ PS: takhle dobrou automobilovou honičku ani Quentin nedokázal natočit, seč se snažil. ()
Vanishing Point je přesnou ukázkou rozdílu mezi americkou kinematografií 70. let a tou současnou, a přeneseně také mezi 70. léty a současností obecně, to, co bylo dříve symbolem svobody, je dnes vytěsněno politickou korektností a utažením neonormalizačních šroubů. Dozvuky absolutní svobody 60. let, Bezstarostná jízda, kdy čopra nahradil osudově bílý Dodge Challenger, filmové ,,Born to be wild" a všude okolo je jen Dvouproudá asfaltka... Co z tohohle světa dnes zbylo? Poměrně přesnou odpověď dává Eastwoodovo Gran Torino. Už jen nostalgie... (Mimochodem, tenhle subžánr road movie je ryze americký, v Evropě by něco podobného už jen z hlediska dopravní infrastruktury natočit, natož realizovat asi nešlo...) ()
Afroameričan a jeho sázka s bílým "born to be wild" mužem. Toť veškerý děj. Burácení motorů. Toť veškeré dialogy. Zpočátku jsem byl naprosto unešen, ale postupně mě Sarafian udolal tím, že tady je takřka každá scéna naprosto stejná jako ta předcházející. Což je škoda, protože například mlčenlivá jízda pouští je dokonalá "filosofie na pneumatikách". Jenomže pak se najede zase na koncept - scéna, řvoucí dýdžej, stejná scéna, stále řvoucí dýdžej, stále stejná scéna, (pozor změna) dýdžej deklamující životní moudra a pak už zase stejná scéna, ale v jiné lokaci. Jediné co ten film úspěšně dováží až do cíle, je charismatický výkon hlavního hrdiny (myšleno samozřejmě běloskvoucího Dodge Challengeru 1970, nikoli Newmana) a fantastická kamera. ()
Musím podotknout, že tady je vidět opravdový přínos projektu Grindhouse - člověk se aspoň doví o skvělých filmech jako je Vanishing Point. Kowalski vybavený malým afrem, kotletami a supernamakanou károu, kterou mu asi všichni závidíme, jede sebedestruktivní závod sám se sebou napříč pouští. Pro někoho je to poslední hrdina a symbol svobody, pro někoho "fucking scumbag" co se musí zlikvidovat. Atmosféra toho filmu je jedinečná, připomělo mi to film Electra Glide in Blue. Fakt paráda, 70. léta byly pro kinematografii jedním z nejoriginálnějších, nejšpinavějších, nejdrsnějších a nejskvostnějších období. ()
Dodge Challenger 1970 se řítí rychlostí vyšší než vysokou z Denveru do San Franciska a za volantem bývalý policista a také bývalý automobilový závodník Kowalski. Policie to nenechá hodlat jen tak... -- Dle všeho kulťák let sedmdesátých s nezaměnitelnýkm puncem své doby. Motivace není důležitá, jde o vzpouru proti autoritám. Nulový obsah se ztrácí pod výtečnou vizuální stránkou - jde především o pastvu pro oči - dynamická kamera, převrácená policejní auta, opuštěné pouštní silnice... Téměř celý film je prakticky jedna velká automobilová honička (ve stylu Mad Max 2) s charizmatickým hlavním hrdinou. Jednohubka, ale velmi chutná... ()
Krásný film o svobodě, kde jakákoli snaha racionálně chápat padne do ztracena. Vzít prostě bílý 1970 Challenger a pálit to skrz nevadskou poušť, bez zbytečných slov a zápletek, jedinečnou americkou krajinou. 🇺🇸🇺🇸🇺🇸 ()
Výtečný Barry Newman v parádně natočené béčkové jízdě. 97 minut dlouhá honička, zdánlivě bez "obsahu", ale s celkem jasnou pointou navazující na myšlenku doznívajících 60tých hippies let. Driver a bývalý polda Kowalski se žene do San Francisca aby tam byl ještě o den dřív a i přes svůj danný limit se rozhodne vyrazit do souboje, ve kterém je vítěz předem jasný. ()
Je hrozně obtížné ohodnotit něco tak úžasného a přitom tak jednoduchého, jako je tento film. Frajer sedne do auta, které má dopravit do vzdáleného USA-státu a jede a jede. Po cestě nezastavuje policistům, nedbá vůbec jejich výzev. Časem se o něm dozvídá celá Amerika díky místnímu ne příliš legálnímu rádiu a stává se nechtěně "národním hrdinou". Je to profesionální řidič, závodník, bývalý policista, prostě schopný a zkušený chlap. Na své cestě potkává zajímavé postavy, které s ním chtějí občas vyjebat, a nebo mu spíše pomoci... Rychlost, rychlost, rychlost ... Cesta "od nikud nikam", žádný hlubší smysl ... A nebo ano? Cesta za svobodou, nezávislostí atd.? 70. léta jak když vyšije, opravdová nádhera, nenáročný starý grindhouse. Ovšem naprosto úžasný a perfektní. I když se v něm jako by nic moc neděje, bavil jsem se neskutečným způsobem od začátku do konce. Naprosto úžasný a krásný 70.kový film... (a ta nahá kočička na motorce ... uuufff...) ()
Jako brilantnímu točiči volantem, který se již nejednou dokázal na rovince ve svém rodinném vozu přiblížit k nejvyšší povolené rychlosti, mi tento snímek dost vyhovoval. V domácích podmínkách jsem sice nespoutaným rebelem já, ale v podivných státech amerických jsem našel solidní konkurenci. Naspeedovaného týpka Kowalského, jehož uvolněné půlky evidentně netouží po pravidelných návštěvách černého ptáka a od sám si hodlá své poslední trhání asfaltu řádně užít. Není důvod se s ním na chvíli nesvézt. ()
Kdyby nebylo Rogue asi bych napsal něco podobného, ale takto je můj komentář zcela zbytečný. Rebel bez příčiny a manifest nespoutané individuality! Tak takhle nějak vypadá americký sen. ()
Reklama