Režie:
Richard C. SarafianScénář:
Guillermo Cabrera InfanteKamera:
John A. AlonzoHrají:
Barry Newman, Cleavon Little, Dean Jagger, Victoria Medlin, Paul Koslo, Robert Donner, Timothy Scott, Gilda Texter, Anthony James, John Amos (více)Obsahy(2)
Velká jízda… velkou rychlostí... Bývalý veterán války z Vietnamu a policista Kowalski je řidič z povolání. Rozváží auta po celé zemi. Jednoho dne se se svým dealerem vsadí, že převeze auto z Denveru do San Francisca v rekordním čase. Od té chvíle již není cesty zpět. Pomyslným průvodcem zaslepenému jezdci je na jeho cestě slepý radiový hlasatel „Super Soul“. Kowalski na své pouti naráží na řadu překážek a zvláštních postav, ale vše a všichni nakonec končí jen jako ubíhající odraz v zrcátku jeho sněhobílého Dodge Challenger R/T Magnum. Co na bludného jezdce nakonec čeká na obzoru? ... Jeden z nejlepších automobilových filmů vůbec; kromě pronikavých akčních sekvencí nabízí nenucený myšlenkový přesah o iracionalitě lidského chtíče a pozemského pachtění, z nějž vede pouze jediná cesta... Za oprášenou pověst polozapomenutého road movie se v novém tisíciletí zasloužil Quentin Tarantino, když na motivy Vanishing Point natočil svůj film Auto zabiják. Původní dílo z roku 1971, výrazné ve všech ohledech, od kamery (John A. Alonzo) přes soundtrack (Jimmy Bowen a další) až po střih (Stefan Arnsten), zastřešil herec a režisér Richard C. Sarafian, opřený o vynikající scénář kubánského spisovatele Guillerma C. Infanteho. (Česká televize)
(více)Recenze (298)
Vanishing Point je film, který se poměrně dlouhou dobu zvládá maskovat za jednoduché a takřka bezduché béčko o cestě napříč Amerikou. Kowalski si to peláší po silnicích, trávě, hlíně i poušti, nikdo mu nestačí, nikdo nemá šanci ho zastavit nebo jen zpomalit. Závodní scény jsou chytlavé a nechybí jim slušná dávka energie, záhy však pochopíme, že zdaleka ne jen o nich je tento film. Pozvolna a nenásilně se dostáváme do nitra hlavní postavy, vstřebáváme pocity a hloubku jejího prožívání a teprv s odstupem času si uvědomíme, co vlastně jeho cesta znamenala a proč z ní nebylo úniku... 8/10 ()
Dodge Challanger a burácející V8 - prostě skvělá filmová jízda... Řek bych, že dokonce jedna z nejlepších. Nějaký Rychle a zběsile se může jít vysrat i s Vinem Dieselem. Celkově to vypadá asi jako mix Gone in 60 seconds a Thelma & Louise. Akorát mi tak trochu ve filmu chyběla nějaká pointa. Prostě 1,5 hod čumim na hodně zajímavej film, ale pořád tak čekám na nějaký vysvětlení a najednou je konec a já se akorát můžu ptát: Proč zrovna takhle? Co k tomu hlavní postavu vedlo? Co tim chtěl básník říci? Těch nezodpovězenejch otázek zustalo ve filmu hodně... Ovšem za ten Dodge a tu nahou bloncku na motorce stejně dávám 4 hvězdičky. P.S. Poté, co jsem viděl remake z roku 1997, mi tenhle film připadá jako naprostej skvost. Jinak tomu remaku se vyhněte obloukem. ()
BEZSTAROSTNÁ JÍZDA 2. Ne, díky. ()
Need Speed for Speed. Kowalskiho mozek jede díky neblahému životnímu osudu podlahu a za pomoci benzedrinu vydává směrem k pravému chodidlu jasný pokyn: „Sešlápni plyn a vyhledej podlahu jinou! Podlahu bílého Dodge Challenger 1970!“ Post-Woodstocková jízda deziluze může začít a až si to ve finále Jimmy(?) namíří k bílému světlu mezi buldozery, tak vězte, že se k němu skrz jejich radlice dostal, ač se to na první pohled nemuselo zdát.. Pokud by však Kowalski při svém zběsilém tripu za svobodou sejmul vaši ženu s dětmi vracející se ze školy, stalo by se z manifestní jízdy "nespoutané individuality" jen šílené řádění zfetovaného piráta silnic. Já vím, že jel přes víkend, ale svět umí být relativní, viďte..? ()
Neviem do akej miery chceli tvorcovia z filmu spraviť to, za čo je nakoniec mnohými divákmi považovaný, pretože z tohto príbehu mi prišlo dosť nejasné akým smerom sa chcel uberať. Celú pointu hlavnej myšlienky má vlastne na starosti len záverečná scéna a posledných pár minút. Inak sa počas celého filmu takmer vôbec nestretávame s budovaním charakteru hlavnej postavy, ktorá je napokon predstavovaná len skrz slepého moderátora v rádiu, či policajné vysielačky. Uháňanie po cestách, naháňačky s policajtmi a vlastne všetky scény Kowalski versus polícia sú veľmi dobré, ale inak mi film ako celok neprišiel nijak prevratný ani nápaditý. 70%. ()
Dlouho předtím, než se objevil Ryan Gosling, jako nemluvný "Řidič", byl tu Barry Newman coby bývalý závodník Kowalski. Psanec, odpadlík, který ve svém Dodge Challenger uhání napříč státy, boří hranice a vzpouzí se proti systému. Vanishing Point je mlčenlivý a zároveň hlučný, netradiční a proklatě rychlý protest proti... komu vlastně? Společnosti? Sobě samému? Nebo je to spíše honba za svobodou, až na samotný konec... Scéna s nahou, mladou, krásnou, blonďatou dívkou na motorce je jako vystřižená z mužského snu. Nebo z reklamy na cigarety:) Natřískaný soundtrack dodává této zběsilé jízdě správný "vítr ve vlasech" a osobitý "feeling" nespoutanosti a volnosti. ()
Nezvratný důkaz, že lze natočit poutavý a nesmírně stylový film jen o tom, jak se nějakej chlápek projíždí Amerikou v nadupaném autě. Po stylové stránce tomu není co vytknout, naopak dnešní filmaři by se na to měli podívat jako na studijní materiál. Film si něco bere z o dva roky starší Bezstarostné jízdy, sám pak byl zřejmě inspirací pro Spielbergův Duel. Poselství filmu je sice křišťálově jasné, ale pokud se člověk naladí na správnou vlnu, tak to stačí. Nechápu, že tenhle masterpiece u nás není známější. Ale vlastně mě to zas tak moc nepřekvapuje. ()
Honička začíná. Rozpálenou silnicí se řítí bílý Dodge Challenger 1970 a my se cestou do Kalifornie dozvídáme příběh o řidiči, který tohohle bílého tygra vede skrze rozpálenou poušť. Doba ve které film vznikl má úžasnou hudbu, nádherné dívky a svět, který teprve začínal být svazován pravidly a nařízeními. VANISHING POINT je hodně osobitě vyprávěný a zároveň hodně originální. Sarafian má navíc úžasný cit pro volbu záběrů a téměř každý pohled na silnici s jedoucím běloušem bere dech. Během filmu jsem si začal pohrávat s myšlenkou, že si bílý Challenger ročník 70 seženu a (při dnešních cenách benzínu) přestavím na vodík. Pak pojedu kam mě kola povezou. ()
Cítiť trpký koniec hippie ideálov. Nekonečná sloboda v hektickom rytme je už nemožná. Na každom rohu totiž stoja bariéry. Sledovanie sa zostruje. Istí si nemôžte byť ani na púšti. V nej sa izolované ostrovčeky kvetinovej slobody menia na fanatické, uzavreté sekty. Užívajúce si umelecké produkcie len v rámci komunity, neprístupné pre vonkajší svet. Bláznivo uvoľnení DJs nevidia svet okolo. Dokážu síce ešte freneticky a búrlivo zaujať svoju poslucháčsku komunitu. Sú ale čoraz väčším tŕňom v oku malomeštiackych tĺkov, nadšených nenásytnou chuťou udrieť si do farebných a alternatívcov, narušujúcich ich "pohodu". Policajný štát ostrí drápky, nik sa im predsa nebude srať do daných pravidiel a vlády. Krásna nahá jazdkyňa našťastie ešte existuje. Prítulná, povoľná a dráždivá. Nanešťastie už nie na koni v lesnom lone, ale na motorke a v púšti. Hlava netúži po príjemných, opojných snoch a nabudenom myslení z vybraných odrôd trávy. Hlava túži po nonstop bdení, vyvolanom chemickými pilulami. Tie sa stávajú predmetom obchodu aj šialenej stávky. V takomto type opojenia sa človek neopája, ale umára nevyrovnanými traumami z minulosti. Po ktorých zdanlivom vyriešení môže bárs aj zgegnúť. S úsmevom na tvári. ()
Krásně natočené nic o tom, že šedesátá léta skončila společně s Woodstockem. A v sedmdesátkách už pro rebely není místo. Slepý černošský DJ Super Soul, zlí poldové, hipíci, gayové na svatební cestě, motorky, skvělá hudba. Film, který udělal Dodge Challengera 1970 symbolem svobody. ()
A kdeže je ta nejlepší automobilová honička všech dob? :-P ()
Potenciální studie mužské psychologie pro všechny ženy, které touží potom, konečně pochopit kouzlo samoty a řvoucí motory sportovních aut. A i když krasavce na čtyřech kolech osobně moc nemusím, tohle byla jízda. P.S. Opálená slečna na motorce nakonec neúspěšně atakovala pátou star. ()
Dnes ráno jsem čekala na autobus - špunty se System of a Down hluboko zaražené v uších, 15 minut času do příjezdu plechové krabice s číslem 45. Měla jsem na vybranou, jak zaměstnat svůj zrak: A) čučet na množství projíždějících aut, jejichž řidiči obvykle nezaregistrovali, že jsou v obci a nájezd na dálnici je zhruba kilák daleko; B) vytáhnout z batohu knížku a z automobilové dopravy si "užívat" akorát ten bordel ve vzduchu. Zvolila jsem B, tedy výrazně zábavnější variantu, než poulit bulvy na pohyb smradlavých miláčků na dvou, čtyřech či více gumách. A proč se vám s tím svěřuju? Protože včera před usnutím jsem měla podobný výběr - číst si, nebo zírat na to, jak v televizi nějaký mamrd řidič jede jako hovado a jede a jede a jede a jede, furt jede a odmítá policajtům zastavit, na silnicích vyrábí nebezpečné situace a jede a jede a k tomu mu z rádia pouští fláky ze 70. let nějaký slepý černý DJ. Vydržela jsem to 30 minut, pamětliva zdejších vysokých hodnocení, pak jsem nelítostně zmáčkla čudlik na bedně a přes stránky papíru vklouzla do úchylného světa Clivea Barkera. Bylo to skvělé rozhodnutí, akorát mělo přijít o půlhodinu dřív. Zdržím se hodnocení, ale víc jak 2* bych asi nedala (za předpokladu, že celý film byl takhle o hovnu). Otázka pro slintaly: jak by se vám líbilo, kdyby vás ten "borec" v Dodge Challengeru donutil udělat s vaším autem kutululů po silnici - jen proto, že má krizi středního věku nebo nemůže nohou našmátrat pedál brzdy? ()
Tahle dlouhá driverka by neobstála ani jako honička ve filmu, natož jako film samotný. Člověk se logicky nemůže ubránit nudě, hodinu a půl je nesympatický Barry Newman za volantem a šine si to přímo do San Francisca. Dobře, námět zajímavý, ale zpracování průměrné, chyběla mi trocha nápaditosti s kamerou, pohledy na auto se pořád opakovaly a stály za nic, proto mě to k sobě vůbec nevtáhlo. Challenger sám o sobě není žádný "kundolap", oprýskaná hranatá šunka, která v bílé barvě nepůsobí vůbec jako šíp, který si to pádí americkým západem s posledním hrdinou v sedadle. I když se o Autu Zabiják mluví jako o propadáku, tak je mnohem lepší, plný fluence a režisérských vychytávek. ()
"THE QUESTION IS NOT WHEN HE'S GON' STOP BUT WHO IS GONNA STOP HIM." ------------- Jeden nespútaný 1970 Dodge Challenger a cesta naprieč celou Amerikou v ideálnom časovom období 70. rokov? Čo viac si priať? Nebyť tej neexplicitnej témy existencializmu, bolo by to dokonalé. ()
Krásnej auťák, chopper a nahotinka v podivném mixu rebelství, vlastenectví, homofobie a pozitivní rasové diskriminace. Konec nám jasně řekne, že "60's are over".. ()
Vanishing Point je trochu béčkový film, ale dokáže zaujmout díky poměrně zajímavému námětu, dobrému zpracování, skvělému soundtracku plnému skvělých starých vypalovaček a svižnému tempu. Jen bych v hlavní roli raději viděl Steve McQueena, kterému by postava válečného veterána, bývalého závodníka a výborného řidiče dokonale sedla, ovšem je jasné, že ten by pravděpodobně do takového relativně béčkového snímku nešel. Dobře by mi na Kowalskiho pasoval také Paul Newman. Trochu mi na Vanishing Pointu vadilo, že se tam kromě perfektní jízdy napříč Spojenými státy nic jiného nedělo a když už se nakouslo něco z minulosti hlavní postavy, zůstalo to spíše nedořešené, což je škoda, ačkoliv na druhou stranu hrdina opředený tajemstvím má také jisté kouzlo. Hodnotím sympatickými 4* a kdyby měl tento počin něco málo navíc (možná něco z toho, co jsem mu vytkl), dal bych mu i plný počet. ()
Musíte na to mít chuť a nechat řev motoru proniknout za svou kůži... ()
Na tohle dílko je nutno nahlížet optikou sedmdesátých let, nejlépe Lennonkami :-) s ubalenou travkou v ruce a všemu svolnou kočičkou na klíně... Ačkoliv preferuji spíše vůni kerosinu, tahle free ride Amerikou byla úchvatná. Vezmu-li snímek čistě pocitově, tak se jednalo o vizuální orgie. Ten krémový Dodge Challenger R/T Magnum ženoucí se na plný plyn rovnou americkou nějakou tou routeX s oblaky prachu za prdelí musí uhranout každýho chlapa. K tomu dechberoucí záběry na hory v pozadí, nádhernou americkou tmavěmodrou oblohu s načechranými stratokumuly... Cesta osamělého, smutného muže do Friska je lemována nejen jeho flasbacky, ale i drobnými epizodkami, které zažívá cestou. Většina z nich je ve své ujetosti poplatná době a tak můžeme vidět náboženské shromáždění v poušti, lovce chřestýšů, dva silniční zlodějíčky převlečené za homouše, slepého černého spíkra rádia, motorkáře a jeho nahou blondýnku jezdící si na motorce v poušti... Samozřejmě nesmíme zapomenout na muže zákona. Ti v každém zapadákově a na každé křižovatce vyčkávají u svých obrovských policejních křižníků s množstvím houkaček trčících ze střech a se sombréry vraženými drsně do čela na toho svého muže. Když jej spatří vydají se jak lovečtí psi ve smečce za kvílení sirén po stopě chlapíka, který má lístek jen jedním směrem... Jenže, dnes je tak trochu jiná doba a co mohlo fungovat na diváka v divokých sedmdesátých, nota bene za války ve Vietnamu na mne až tak nazabralo. Neříkám, že z filmu přímo nečpí touha po volnosti, svobodě, umocněná mocným burácením čtyřlitru Dodge... Beru to však spíše jako takovou ikonu svého žánru s úchvatnou kamerou, dobovým soundtrackem a množstvím hodně skvělých honiček s policejními auty napříč státy. Dávám tři tabletky speedu. * * * ()
Společně s Bezstarostnou jízdou jasný pilíř road movie z období, kdy road movie dost možná nejlépe zrcadlila osvobozující hnutí americké kinematografie. Zážitek lehce halucinogenní a morálně uvolněný skrze doznívající hippie éru a zároveň upocený, špinavý a morálně bezvýchodný ve stylu drsných sedmdesátých let a celkové žánrové revolty, kterou nastavilo už nekompromisní zakončení Bonnie a Clyde. Nejde se nijak extra do hloubky a Vanishing Point je především vzrušujícím chromovaným dobrodružstvím na rozpálených dálnicích, kde hlavní hrdina může své minulosti i zákonu, jenž je vám neodbytně v patách, ukázat alespoň na chvíli prostředníček. A funguje to náramně a nesmírně nakažlivě (nemluvě o tom, jak ty neowesternové americké sedmdesátky zbožňuji). 80% ()
Reklama