Volha
Režie:
Jan PachlScénář:
Jan PachlKamera:
Marek JandaHudba:
Michal PavlíčekHrají:
Kryštof Hádek, Klára Melíšková, Tomáš Jeřábek, Aňa Geislerová, Aneta Krejčíková, Vanda Hybnerová, Martin Pechlát, Stanislav Majer, Lukáš Příkazký, Roman Polák, Jiří Lábus, Jiří Dvořák, Přemysl Bureš (více)Obsahy(1)
Léta normalizace. Pekárkovi je na přímluvu z vyšších míst přidělena Volha a nastupuje do redakce humoru a lidové zábavy. Ve víru televizních estrád, sexuálních dobrodružství a hromadění finančních bonusů jako by zapomněl nejen na rodinu, ale i na svůj faustovský úděl. Laxní spolupráce s StB mu neprochází, a tak musí přitvrdit. Opatrně začíná udávat své spolupracovníky. Ale ani on nezůstane bez škraloupu a je degradován na vrátného. Je mu jasné, že zpátky do sedla se dostane, jen když někoho obětuje. Režisérka Válová je první na řadě. Standa má vlastní omluvu: „Stejně to jsou všechno blbci, co se akorát nad nás, pracující, povyšujou.“ (Česká televize)
(více)Recenze (66)
Dneska to sice bylo lepší, než první, ale running joke s chcáním klouzačky je jedna z nejtrapnějších věcí, které jsem v televizi za poslední dobu slyšel a doufám, že ho už nikdy neuslyšim. Aspoň to konečně dostává nějaký spád a smysl. Pochopitelně, přetrvává problém, že hlavní hrdina je nesnesitelné hovado. Stejně tak Pachl stále neumí rozehrát partii tak, aby bylo poznat, jestli točí dobové drama, nebo parodii. Díky tomu, že už se to vesměs točí opravdu kolem televize a dobových patálií, tak je to teda lepší, dokoukat se to dá, klenot z toho nebude. ()
Registrační číslo 25085, krycí jméno Volha. Manželka Míša je naivka, Lanďák si dál zahrává s režimem a Standa nesnáší, když se nad něj nějakej studovanej povyšuje. Snad jen produkční Pepa Horáček, který má bráchu ve Vídni, je podle Standy nohama na zemi. StB mu ovšem nebude zobat „jedna paní povídala“, potřebuje tvrdá data. Zatímco nový byt se stále nedaří, za přímluvu dostane Standa Volhu a nastupuje do redakce humoru a lidové zábavy. Jenže brzy nabourá generálního a musí se pakovat na vrátnici. Po něčích zádech se tak musí zase vyškrábat nahoru. Výtky mám i napodruhé, zase trochu variujeme situace z minula, ale už to není tak umělé a vyprávění tolik nešlape vodu jako posledně. Pochvala pro maskéry, architekty, kostýmní výtvarnice… Všechny ty široké kravaty, šílené dekorace, skleničky na hořčice, východoněmecké tapety nebo umakartová jádra jsou úžasné. Klára Melíšková výborná. ()
Na víkend místo Ulice dobrý. ()
Hlavní aktéry již známe, takže dvojka se hned rozjíždí správným tempem. Opět je to koncentrát, nicméně buď už jsem se stihl na tuto frekvenci plně naladit, nebo už to tolik netlačilo na pilu, druhý díl se mi moc líbil. A člověk si tak nějak uvědomuje tu debilnost některých našich mnohdy blízkých spoluobčanů, co bohužel mají i právo volit, případně mít potomstvo, kterému pochopitelně svá životní moudra předávají. Pak už bude stačit jen nějaký šikovný krysař a nebudeme se stačit divit... Občas totiž na nějaké ze sociálních sítí někdo v různých retro skupinkách vloží fotku jakéhosi vojína s pubertálním knírkem a popisem, to jsem já když jsem nastupoval na vojnu. Nebo je tam fotka nějaké panímámy v květovaných šatech se síťovkou s bramborami, šíleném účesu a v pozadí s rozkopanou ulicí a domy podepřenými dřevěným lešením. K tomu popis, moje mamka v sedmdesátých létech. A pod tím moře lajků a dalších uslzených příspěvků jak to tehdy bylo super, jak je to dnes naprd, tehdy to bylo bájo jak na tý vojně, tak s těma bramborama v síťovce na tý rozkopaný ulici... A někteří ti obzvláště tupí pak dodají, že na lidi se dnes nemyslí, jen na ty hnusný Ukrajince fašisty! Většinou se dotyčné snažím v diskusích záměrně ještě vyděsit nepravdivou zprávou (ale ještě mi to jako hoax nesmazali), že jsem se doslechl, že prej zdražej dokonce i paštiku! :-) Nic proti vzpomínkám na dětství, ani na tehdy třeba žijící rodiče. I já mám takové vzpomínky. Ale tehdy to nebylo bájo. Bájo je to teď i když si utahujeme opasky kvůli válce, která se bojuje i za nás. Jen dement může vzpomínat na hnusnou dobu socialismu a normalizaci. Na dobu, kdy se o každého staral stát a strana (to by se dnes asi leckomu líbilo) a kdy všichni měli tak nějak stejně (v podstatě nic) a tak se kradlo až praštělo čímž nikde nic nebylo. K tomu uvědomnělé plánované hospodářství, kdy se vyrábělo to co nikdo nechtěl a to lidi potřebovali bylo nedostatkové. Dokonce nebyl ani hajzlpapír. Byla to doba, kdy leckdo udával za drobné výhody od režimu... Kdy udaní měli po kariéře, někdy šli i do vězení... Panečku... Takováto byla doba. Druhý díl Volhy nám ji v plné parádě toho hnusu předkládá a pokud na někoho v jedničce Pekárek přišel jako jeden z tisíců co se snažil jen nějak bejt, užít si v daných možnostech maximum a plout s davem, tady se nám začíná pěkně vybarvovat do bezcharakterní svině. Uvidíme co dál, ale jak říkám, STB tomu dala šťávu a Jirka Dvořák je super! :-). A také dávám palec nahoru, že se v tomto díle již netýralo to nebohé Pekárkovo dítě, protože první díl strávilo na naprostých nehraných záchvatech breku až to i mně přišlo za hranou. Dávám tedy za 4 reportáže. * * * * ()
„Redakce tumoru, soudružského humoru.“ Atmosféra houstne, společenské bahno řídne, nachcávání manželské klouzačky pokračuje. Tentokrát nevěrník zjistí, že kudy chodí tudy plodí, my zjistíme, že je Standa sympaticky zásadový člověk („Zásadně nepiju, je to špatné na prut.“) a do jaké prdele na vrátnici porušení zásad vede. Ještě že je uniforma vrátného respekt budící a náplň práce tak zajímavá. Kontrolovat docházku a přítomnost... podprsenek. ZAMŘÍŽOVANÉ OKÉNKO: [][] Jaké poznatky Standa vytěžil ze své spolupráce s StB: A) Že je to fajn a vlastně o nic nejde, jen říkat co kdo říkal. B) Že zkoušet na soudruhy z kachlíkárny švejkování je o přeshubu. C) Že režisérka Válová díky Standovi dostala klidnější práci. Prý je ráda. D) Že když v Československé televizi někdo „přikrýval“, StBáci mu dali „deku“. [][] Ušklíbám se pobaveně Standovým vtipům, směju se soudruhům. Hurónsky. Pláču při vzpomínkách. Hořce. ()
Tenhle soudruh udává, tahle soudružka (ne)má podprsenku. Rok se s rokem sešel a už se píše datum 1972. Standa Pekárek je udavačem na "plný úvazek", čerpá výhody a vymoženosti té doby a klátí kdejakou soudružku. Nově vnadnou sekretářku s bujným poprsím (Aneta Krejčíková). Dostává prestižní Volhu a zakotví v HULIZU, redakce humoru a lidové zábavy. Estébáky ale jeho nedostatečně důležité zprávy příliš neuspokojují a jeho kariéra informátora tak může skončit dřív než vůbec začala. Navíc je po nemilém incidentu na pracovišti degradován do funkce vrátného. Kryštof Hádek se podruhé převtěluje do role informátora StB a roztáčí kolotoč hlášek a životních peripetií v době normalizace. V předchozí epizodě už se divák seznámil s většinou postav kolem něj, takže už je mu přibližně známa jejich charakterizace. Žádná z velkého počtu postav nejde tentokrát do popředí, minule takto kupříkladu excelovala Klára Melíšková jako jeho máti, takže Standa Pekárek má prostoru nemalé množství. A pozor, přišly další vulgarismy prvního stupně. Máte-li vedle sebe osobu nezletilou, buďte připraveni na sled šťavnatých nadávek hustého kalibru a v záběru se objeví také Hádkova holá zadnice a Krejčíková územní televizní národ odhalením pořádně vyvinutého poprsí. Druhá epizoda jede v kvalitě po všech stránkách. Herecky, scenáristicky a režijně se držíme stále na vysokém stupni, kdy je třetí epizoda vyhlížena s velkou netrpělivostí. 8/10 ()
Rýchlejšie, zábavnejšie, efektívnejšie než prvá časť. Už sa aj dobre udáva a má to svoje krásne boľševické kupředu levá ovocie. Krásna ukážka, že ten, čo ide s režimom, dobre prepláva aj keď je blb. Dnes vidíme to isté. Len sa zmenili vlajky. ()
Neuvěřitelný kretén!!! 🤣 Což není k smíchu. Já knihu nečetla, ale tuším, že finále bude maras ke zblití. Druhý díl je skvělý, Kryštof Hádek v životní roli! Třesu na další. (...já bych ho...... umlátila lopatou!!!!! uáááá! Fuj. 😆😆😆) ()
Mno, nejsem si jistý, jestli jsou si tvůrci vědomi, že si kálejí do vlastního hnízda. Protože v ČT se dodnes nic nezměnilo, je to tam i dnes stejné, jako v tom, co předvádějí jako hrůzy komunismu (takže nejde ani tak o režim, jako prohnilý systém na samotných Kavkách fungující na principu pomluv a udávání kvůli kariérnímu postupu - ostatně reálný případ dvou holek na vrátnici, které se staly šéfkami programu, mluví za vše). Obávám se, že ani poslední díl k takové sebereflexi nepovede, že se nadále ponese na vlnu jasánkovských agitek, jak byli všichni hajzlové, jen někteří, ti správní samozřejmě, bojovali "statečně" proti totalitě. Ten seriál vypadá jak z jiného vesmíru. A mám pocit, že pan Hynie tu knížku napsal především ne jako obžalobu komunismu, ale právě těch pokřivených praktik v celé Česk(oslovensk)é televizi, kde vládly a vládnou dodnes rodinné klany, nepotismus a přátelské a příbuzenské vztahy. ()
Už pilot mi naznačil, že se budu u seriálu pravděpodobně dobře bavit a druhá epizoda mě v tomto názoru ještě utvrdila. Ze Standy "Voe" Pekárka se stal Standa "Veš v kožichu" Pekárek a mně nezbývá než opět vyzdvihnout herecký výkon Kryštofa Hádka; vůbec by mě neudivilo, kdyby za tuhle roli dostal na ulici přes hubu od diváka, který nerozlišuje mezi fikcí a skutečným životem:-) No, ale čím víc se děj točí kolem tehdejší neveselé reality se všemi těmi soudruhy, příslušníky a lidmi s krycími jmény, tím víc narůstá můj pocit, že už je to tady zase. Dneska se to sice obejde bez výslechů u tajných, ale zničených kariér a narušených životů přibývá i bez nich. Máme dobu sociálních sítí, což na jednu stranu znamená, že každý jedinec může vyslovit svůj názor, pochopitelně v rámci mantinelů nastavených provozovatelem té které sítě (čti cenzury), zároveň to ale znamená, že bude člověk hbitě zaškatulkován, a pokud je náhodou osobou veřejně činnou, může to pro něj mít horší následky než návštěva z někdejší StB. A to ani nezmiňuji všechna ta denunciační hnutí, která fungují ve stylu inkvizice nebo lynčování. Stačí osočení a člověk se stává bez důkazů, bez soudu (a tím pádem i bez možnosti obhajoby) například sexuálním predátorem, rasistou, xenofobem, ukrofašistou nebo dezolátem. Jasně, tyto aktivity dnes neřídí stát (alespoň oficiálně) ale různé zájmové skupiny, jenže víte co? Svinstvo je pořád svinstvem, i když ho zabalíte do trendových, politicko- korektních keců. Takže jo, divám se sice na retro seriál, ale pro mě jde o záležitost s přesahem. / Poučení: Těžko vysvětlíš, že tě někdo k něčemu přinutil, pokud ses neštítil čerpat výhody. ()
Švejk v časech normalizace. ()
Takhle to má vypadat! Ve druhém díle se toho stalo tolik, že jsem si ani nevšiml že už je u konce jak rychle to uteklo, což je největší rozdíl oproti 1. dílu, kde jsem se doslova nudil. Standa Pekárek je klasickej hajzel, který využívá všechny a každé nasktynuté situace. Slovník naprosto koresponduje s dobou a místem papalášů v tehdejší ČST. ()
.....celkom sa to rozbehlo aj vtipné.... aj si to zachováva tú retro atmo....Roman Polák opäť hviezdil (po tej autonehode na dvore.....) ()
na čtyři to pořád úplně není, ale i tak je druhý díl podstatně lepší než první. Pekárek je sice stále prospěchářský zmetek, který i s estébáky "jedná" jen ve chvíli kdy se to hodí do krámu jemu, ale dost Volze pomohlo že se tolik netlačí na pilu, Pekárek za každým druhým slovem neříká vole a celkově si to celé víc sedlo. Hned několikrát sem si během sledování říkal co komu sakra může na téhle době chybět. Dalšímu dílu dám určitě šanci...65% ()
Druhý díl pokračuje v nastoleném trendu. Pekárek bonzuje, v jeho okolí i životě dochází ke změnám, atmosféra je přes jeho rádoby vtipy hutná. Nedivím se, že někteří lidé vzpomínají na tuto dobu v dobrém. ()
Plytký nýmand opět zasahuje a přikrývá...66%. ()
Pamětníkům z toho musí jít mráz po zádech. A my ostatní žasnem, na co všechno si tvůrci vzpomněli. Osobně mě asi nejvíc pobavily služební káry na špalcích, protože bylo potřeba namotat stovky kilometrů za pár dnů. ()
Pecka, nastolený trend prosím udržet. :-) ()
OK první díl byl trochu jak náraz na rozjetej autobus, ale když se smíříte s faktem, že postava Pekárka je prostě jednoduché hovado, tak už to začíná dávat větší smysl. A přiznávám, že jsem se i nahlas zasmál. Za melouny venku taky body nahoru. ()
Druhý díl určitě lepší než první, dynamičtější, načrtnuty nějaké linky, vtipnější a o chlup méně sprostší ( ikdyž jestli uslyším popátý retardovaný vtip o nachcaný klouzačce tak to balím) a některé barvité postavy i zajímavé - baví mne estébácká verze Bodieho a Doyla. Takhle by to i mohlo fungovat. ()
Reklama