Režie:
Jan PachlScénář:
Jan PachlKamera:
Marek JandaHudba:
Michal PavlíčekHrají:
Kryštof Hádek, Tomáš Jeřábek, Aňa Geislerová, Klára Melíšková, Stanislav Majer, Eliška Křenková, Jiří Lábus, Jiří Dvořák, Bohumil Klepl, Martin Pechlát (více)VOD (1)
Epizody(5)
-
FOXTERIÉRY (E01)
-
HULIZA (E02)
-
TEL-EVÍZE (E03)
-
MAESTRO (E04)
-
BALBA (E05)
Obsahy(1)
Standa Pekárek má v životě tři přání: řídit volhu, jezdit pro redakci humoru a lidové zábavy a vozit Goťáka. Pětidílná minisérie Volha je adaptace stejnojmenného románu Karla Hynie napsaná neobyčejným, bizarním a přesně odposlechnutým jazykem. Lze ji vnímat jako svéráznou historii Československé televize s řadou neuvěřitelných, i když reálných „historek z natáčení“. Současně je však portrétem svého hlavního hrdiny – omezeného egocentrika, který vyniká ve vymýšlení drobných podvodů a triků – jak si nakrást benzín, zfalšovat počet ujetých kilometrů, podvést manželku, zbavit se konkurence. Logicky se pak stává rovněž spolupracovníkem StB (s krycím jménem Volha), který bez jakýchkoliv výčitek svědomí donáší na všechny své spolupracovníky a pasažéry. (Česká televize)
(více)Recenze (250)
Konečně výstižný portrét slušného českého občana. ()
Volha je parádna jazda normalizačným obdobím z pohľadu svojráznej postavičky, ktorá ctí svoj zisk a profit a ani najmenej sa nezapodieva morálkou a slušnosťou. Posledné dve časti sa však dramaturgicky trochu rozsýpajú a zubami-nechtami sa ledva držia kompaktnosti. Kryštof Hádek bola skvelá voľba. ()
"Třesu, třesu!" - kurva, jak v jednom slově či frázi trefně vystihnout atmosféru doby. Dneska by to asi bylo "platím", ale i tak to vlastně pořád sedí. Tam, kde Vyprávěj občas kulhalo na obě nohy, to Volha valí na plný plyn. Ještě jsem kousek té doby zažil, samozřejmě, je tu autorské přehánění a jako případný dokument se to tak úplně nedá brát, ale občas jsem měl ten úsměv nakyslý, občas jsem se smál nahlas. Čistě subjektivně oceňuji poměrně dost ženských postav krev a mlíko. Ocenil bych více hlubších ženských postav, ale Melíšková s mou oblíbenou Hybnerovou mě takřka až rozsekaly. ()
Zcela oficiálně tímto prohlašuji, že mě Česká televize tímto seriálem velmi mile (a naprosto nečekaně) překvapila. Tvůrci přišli se zajímavým a zábavným dějem, u něhož se mohl divák i zamyslet, zavzpomínat, či využít obou možností (případně ani jedné, jak se v mnohých případech ukázalo). Rychle tak bylo jasné, že tahle záležitost rozdělila diváckou obec dosti razantně, protože sklerotičtí nostalgici opět zatoužili po benzínu zadarmo, diváci narození nejdříve v devadesátkách se okamžitě začali bušit v prsa s tím, jak by nikdy a ze žádného důvodu nesklonili hlavu před žádným režimem (ano, jsou to ti samí, kteří by byli i nejlepšími protifašistickými bojovníky a pravděpodobně i nejhorlivějšími abolicionisty), ale mé zkušenosti hovoří spíše o tom, že by lidé s podobně velkou hubou skončili pravděpodobně s přezdívkou na svazku. Seriál má své mouchy, o tom žádná, pozitiva u mě ale jasně převládla. Já si pro sebe dělím spolupracovníky s StB do tří kategorií: ideologické (ti to dělali z přesvědčení a já pro ně mám určitý druh pochopení, protože to dělali pro Věc), vydírané (ti to dělali ze strachu nejen o sebe, a i když ničili životy jiným lidem, které vlastně dostávali do situace, z níž spoluprací sami unikali, i je dokážu nějakým způsobem pochopit, protože každý nemůže být hrdina), a pak to byli všichni ti Pekárkové, kterým byla ideologie i lidé u zadku a kteří to dělali s velkým nasazením jen pro osobní prospěch. Poslední kategorii pokládám za jednoznačně nejhorší, takže bych nedokázal o Standovi Pekárkovi uvažovat jako o hlavním hrdinovi; pro mě to byl hlavní zmrd, jehož ani jeho znatelně nižší IQ neomlouvá. Na druhou stranu si jeho představitel, Kryštof Hádek, zaslouží za svůj výkon uznání. Skutečné, ne to čestné. Tvůrci mě ale celkově potěšili výběrem herců (hodím do placu alespoň čtyři: Klára Melíšková, Jiří Dvořák, Tomáš Jeřábek, Aňa Geislerová), maskami i výpravou, konečně jsem zase jednou slyšel kvalitně napsané dialogy a rušivými elementy tak pro mě byli asi jen Robert Mikluš a (někdy) Kristína Svarinská. / Poučení: Já vám ani nevím, někteří jsou nepoučitelní. ()
Popravdě, toho souložení a zvracení je tam na můj vkus až moc. Na druhou stranu, když se chlastá až do němoty, není se čemu divit. Pana Pekárka jsem nenáviděla, strašnej hajzl to byl, přesto, kolikrát mi ho, kvůli té jeho hlouposti, bylo i líto. Dokonce mě párkrát i pobavilo, jak se okolnosti vyvíjely v jeho prospěch, nebo jak rázně utřel paní režisérku/knihovnici (protože můžu být na té správné straně barikády, ale chovám-li se povýšeně, něco to vypovídá o mně, jako o člověku). Každá postava byla úžasně propracovaná, všechny měly dost prostoru se divákovi předvést, aby si k nim vytvořil vztah. Vyjímečná byla postava Pepy Horáčka, ta snad i místy trošku zastínila tu hlavní. Přes všechny ty prasárny, které agent Volha, vedomě či nevědomě, prováděl, mě stejně nejvíc zasahovalo to, jak se choval ke své rodině/ám, to se mi otevírala kudla v kapse. Nejvíc mě bavilo, jak postupem času každý dostal, co si zasloužil, ať už sám svou hloupostí nebo za pomoci druhé strany, a jak by si divák přál, tak to i dopadlo, hlavně v případě agenta Volhy. U pár scén v posledním díle mi bylo až úzko (matčino chátrání, pokus o zábavu se dvěma ženami pro syna a poslední povolání pana Pekárka). Musím říct, že se seriál opravdu povedl a že v člověku hodně zanechá. Bohužel, ať je doba taková nebo maková, svině jsou v každé z nich, a chce-li někdo někoho potrápit, nebo zničit, má na to zase jiné prostředky a hůl si vždycky najde. Je to o lidech. Takových Pekárků tady máme, egocentrických, prospěchářů a primitivů, i dnes. ()
Tak tady je co komentovat...Protože první díl jsem otráveně vypl před koncem a vůbec se nedivil, když se po něm Volha málem ocitla v černých číslech. Každopádně jsem sledoval tu veřejnou debatu okolo seriálu a i podle zlepšujícího se hodnocení jsem se rozhodl dát seriálu ještě šanci, i když na mě působil už od začátku hodně rozporuplně. Mám docela slabost pro tyhlety české filmařské návraty do dějin 20.století, především do období komunismu. Ale tady jsem byl trochu zmatený z mixování pravých a skutečných osob a fikce s realitou. Volha se nevydala směrem k většímu odkazování na pravé osobnosti ČST, ani cestou čisté fikce jako Vyprávěj. Trochu mu přišlo, že hodně lavíruje mezi sondou do televize, dramatem, komedií a čistou parodii s karikaturama (slovenský lampasák, snaživý Zajíček). I když ta doba byla asi směšná sama o sobě, tak mi přišlo jako by seriál chtěl pochytat několik zajiců najednou, nebo nevěděl, čím přesně chce být. Nebo mohla být chyba ve mně. Pak je tady ta diskutovaný výskyt vulgarismů, kde se podle některých názorů seriál opět hodně přibližuje realitě, což mě dost překvapilo, ale asi bych se taky obešel bez sexu a oplzlých řečí v tak velké míře. Co mě ale především donutilo ke sledování byly velmi překvapivé herecké výkony Jeřábka (v kladné a nekomediální poloze) a Klepla, do kterého bych to vůbec neřekl. Ale jeho linka jemného homosexuální režiséra mě zaujala a Klepl se do něho naprosto skvěle převtělil. A Jeřábkova linka režiséra lavirujícího mezi bratrem v emigrací, disidentem, udržením práce a starostí o dceru byla přímo skvělá a Jeřábek to taky zahrál krásně opravdově a civilně. Někdy jsem se díval dál, jen proto, abych se dozvěděl, jak budou osudy těchto dvou postav pokračovat. Naopak na osvědčeného Hádka, kterého mám normálně rád, jsem si tady musel trochu zvykat, vlastně stejně jako na celou jeh postavu. Původně mi přišlo, že to dokonce hraje až ochotnicky, ale na konec přesně tohle podání ke Standovi Pekárkovi asi dokonale zapadlo, jak zmiňují některé ostatní názory. Protože Standa Pekárek? To je prostě fenomén postavy, která nemá žádný charakter. Prázdná nádoba, která se naplní podle toho, co potřebuje doba. Asi není náhoda, že svému synovi věnoval zrovna Švejka, i když to byl vlastně Škvorecký..D Za všechno hovoří závěr, kdy jde cinkat klíčema, protože Gott cinká taky. Myslím, že scénárista a Hádek provokativně vystihli typickou čeháčkovskou postavu. Hlavně, že máme dvě auta a barevnou televizi. Hádek míří (už ve čtyřiceti) k velké herecké lize a Standa Pekárek je možná významnější postava než by se mohlo na první pohled zdát. Možná že za pár desítek let bude brána stejně reprezentativně jako v současnosti právě ten Švejk. A konec, chtěl třeba starej Pekárek svým svérázným způsobem zachraňovat vztah se synem byl i díky maskam podanej taky parádně. I když Kryštof bude mít asi napořád hlas jako hošík, a ne jako fotr. Ale nakonec mi i to jeho ,,hovádko´´ Pekárek sedlo. A z Dvořáka tady jde místy docela slušný mrazení. Nakonec to nebyla až tak úplně špatná retrovka, i když opět musím zopakovat, že v této oblasti bych našel silnější favority, třeba před lety skvělého Herce nebo legendární Vyprávěj. I když Volha zase zpracovává komunismus trochu jinou formou a má zřejmě úspěch, takže proč ne. A postava Standy Pekárka je zdá se docela fenomén a jen tak na něj asi nezapomenu a jak už jsem napsal...Jeřábek a Klepl mě dostali, třesu, pánové. Ale vlastně i Vám, Kryštofe. Takže ať žije Standa Pekářek! Na to už musí bejt člověk velkej king. A nezapomenťe: To chce klid a nohy v teple - Od čeho jsme Pekárci? () (méně) (více)
Extrémně realistický. Extrémně nepříjemný a extrémně hnusný idiot Pekárek. Hádek naprosto luxusní, stejně tak jako luxusní kozy Krejčíkový a vemena Krystal Swift (tvle ČT jí fakt dala do komparzu?). Zároveň střelba do kolena ČT. Tohle by šlo voe. ()
Volha mě dostala. Po Devadástkách či Mostu další ze skvělých projektů ČT. Skvěle napsaný scénář zobrazuje typické čecháčské burany a propěcháře ve své plné kráse. Na pozadí historických událostí je pěkně vyobrzená doba nedávná, ať už retro momenty, jazykem či výpravou. Série má erotický náboj, vtipné momenty a díky skvělému obsazení i dobře sehrané dramatické linky. Volha zaujala, pobavila a dá se takřka říci, že i nadchla... PAchlovi se zkrátka a dobře povedl další majstrštyk... Třesu šéfe... ()
Čekal jsem víc. 1) Minisérie je herecky dobře obsazená, herci vcelku přesvědčivě zobrazují příslušné postavy a charakterové typy. Stejně tak reálie, pokud si pamatuji, odpovídají době (s vyjímkou odbavení na hranicích při cestě do Vídně, tam bylo pár nesmyslů). Dobová atmosféra je výstižná. Scenárista a režisér 45letý Jan Pachl si dal záležet na hodnověrnosti prostředí, tím spíše, že poměry vzhledem ke svému věku sám nezažil._____ 2) O to více pak mrzí, že si neuhlídal i fabulační stránku. Jak píše komentátor Verbudrak (odpad): Problém tohoto seroše spočívá v tom, že se zde veškerá péče vyplýtvala na rekvizity... a na filmovou práci už tak nějak nezbylo. Především postrádám děj - zápletku, katarzi a takové věci. Seznam Hynieových vzpomínek zní atraktivně a lákavě, ale tvůrci jakoby zapomněli na to, že filmem sdílený zážitek musí mít jiné parametry, než obsahuje osobní vzpomínka. Celé to zní jako zajímavé vyprávění pamětníka, ale ne jako atraktivní film. Vidíme spíše jen popis stavu, jakési živé obrazy, jejichž úkolem je ukázat děj. Divák ho vidí, ale neprožívá._____ 3) Moc mě neuspokojuje ani režijní práce, hudba a dramaturgie - první a poslední díly byla dost nuda, zejména dost odbytý konec. Změna režimu nabízela spoustu zajímavých zvratů v osudech, které byly jenom naznačeny během několika minut._____ 4) Na rozdíl od zcela lživých (ale krásných) Pelíšků či seriálu Vyprávěj, kdy milosrdná paměť otupila hořkost zážitků a ponechala jen milé neurčité a především dnes už nebolestivé vzpomínky, poskytuje Volha realistický vhled do poměrů. Tak nějak to fakt bylo, mohu potvrdit._____ 5) 40letý Kryštof Hádek odvedl, jak je u něj dobrým zvykem, fantastický výkon při stylizaci své postavy. Jeho Pekárek má své, chtělo by se říci, až kladné stránky. Jeho názorový svět se teprve postupně utváří v souladu s jeho zážitky. I on potřebuje trochu dozrát, aby byl vzorovou ukázkou dobového šmejda, do jakého plně dorostl v posledním díle._____ 6) Co říci? Najedl jsem se, ale moc jsem si nepochutnal._____ 7) Výstižný koment: Marigold****, rikitiki*****._____ 8) Sapér Vodička říká Švejkovi, že se sejdou po válce U Kalicha. Já říkám vám: sejdeme se U Klokoně. ()
První díl jsem překousla jen tak ze zvědavosti. Nechtělo se mi věřit, že to takhle chodilo, že tohle už bylo fakt hodně za hranou. No, pár známých včetně rodinných příslušníků mi ale potvrdili, že to takhle skutečně bylo včetně té kontroly podprsenek. Hádkovi už Pekárka nikdo neodpáře. Stvořil skutečně hnusnou figuru. ()
Je to celý takový uchcaný... jako ta klouzačka. Netřesu. ()
Famózní výkon Kryštofa Hádka, takhle vystřihnout antihrdinu, který je opavdu anti, to mě dost překvapil. Seriál měl ohromný potenciál, který byl oslaben přílišnou zkratkovitostí a klišoidností, což je vzhledem k pouhým pěti dílům pochopitelné, i když to bylo taky v tom, že si tvůrci na takto malý formát ukousli moc velké sousto. Ale morální sdělení a pachuť zůstaly i tak. Bavilo mě na to koukat a chvílemi to bylo dost vtipné. ()
Kdybyste mi před časem řekli, že v neděli večer uvidím na ČT scénu ze zákulisí Vlachovky, kde si to udavačský šofér rozdává v obřím sudu s jednou z předních českých tváří oranžových končin internetu, považoval bych to za dobrý dadaistický žert, ale Pachl a spol. to dokázali protlačit coby třešničku na dortu jednoho dost povedeného seriálu o nihilistickém zmetkovi, kterému je všechno jedno kromě snahy si ten socík co nejvíc užít. (1 402.) ()
Když to šlo v televizi, minula jsem to. Ale dnes na to došlo a je to neuvěřitelně skvělý seriál. Retro okénka se většinou povedou málokdy, ale tohle bylo svěží, zábavné i závažné zároveň. Standa Pekárek - geniální figura! A Kryštof Hádek ho dal přímo skvostne. ()
Bravurní práce České televize a skvělá sonda do hlubin české vychcanosti. Hlášky jako "Třesu šéfe" nebo "Mohu vám odpovědět protiotázkou" se díky tomuto seriálu mezi veřejností stanou používanější. Kryštof Hádek konečně po delší době dostal roli, která mu sedla jak prdel na hrnec a svou vychcanost mohl prodat na 100%. Seriál není ani náhodou hyperkorektní (ukazuje chování k ženám v tehdejší době, které se k dnešku malinko zlepšilo) a nebere si s ničím servítky, je vulgární a představuje realitu "mocnosti ČST" v tehdejších letech. První díl byl asi nejhorší úvod seriálu, co jsem v životě viděl, ale zbytek seriálu byl naprosto skvělý a měl by ho vidět každý, koho zajímá ať už dění před rokem 89 nebo odpornost některých lidí co tvořili tehdejší televizi. Vedle Devadesátek další parádní projekt ČT, který je doplněn dobovými záběry a vylepšen o hudbu, kterou má pod palcem Michal Pavlíček - to jsou malé detaily, které pro mě tvoří tu přidanou hodnotu, kterou od kvalitní minisérie očekávám. Zajímavý komentář: EllienPM ()
....... ()
po prvním díle, který byl na hranici snesitelnosti se Volha nakonec rozjela do (ne)sympatického retro komediálního dramatu s nezvyklým antihrdinou ve svém středu. Pekárek je totiž jednak prospěchář, který je schopný udělat prakticky cokoliv pokud mu z toho něco kápne, ale také je naprostý ignorant, kterému v jeho omezeném vidění všeho nedochází vlastně vůbec nic. Nedokážu úplně posoudit do jaké míry je Volha objektivní, protože sám si matně pamatuji až závěr osmdesátých let, ale je mi tohle zpracování vlastně mnohem sympatičtější než v jiných seriálech. Nejvíc mrzet tak může jen určitá zkratkovitost, kdy se tvůrci snažili do pouhých pěti dílů nacpat co nejvíc a některé události tak divák vidí jen na okamžik a nebo vůbec. Nejsmutnější na tom nakonec je, že takových Pekárků je dnes stále plno a jsou jich plné internetové diskuze. Jakkoliv i dnešní doba má svoje mínusy, vrátit se do tě předlistopadové by chtěl snad jen blázen...a nebo někdo jako Standa - třesu - Pekárek...70% ()
Jo Češi, chytrej národ, vychcaný jak lázeňský veverky a podle větru dějin mírný kurvy 7,5/10 ()
Za mně (pro mně) tohle dílko a s tím spojené kokottace tu již skvěle přede mnou popsal místní mistr slova, alias pan Verbal. Nutno však zmínit toho Hádka. Mně už nadchnul spolu se svým spoluhádětem v Kobrách a užovkách. Jak ten tam byl nádherně v prdeli. A ano, v tomto seroši jsem ho nesnášel již od prvního záběru (ty voe ...!). Je boží! ()
Konečně seriál, který neukazuje normalizaci jako cukrkandlové mámení, kde se normálním lidem žilo dobře a jen trochu to znepříjemňovali komunisti. Standa Pekárek je zlý hajzl, který dokáže lidem kolem sebe zavařit. Až na to, že je tupý jak podštok a často to ani nedělá záměrně. Je to chlápek s nulovou empatií, inteligencí trabantu a rozhledem jednooké žížaly. Nemá téměř žádné vlastnosti kromě toho, že se chce mít co nejlíp, jezdit autem se slavnými lidmi, souložit se vším, co se hne a sem tam zajít na fotbal. Jeho tupost je tak ohromující, že on nejenže nechápe, ale ani nevnímá svět kolem sebe. Nejde mu o žádné vznešené, ale ani o zavrženíhodné cíle, on prostě chce žít v poklidu s co možná nejvíce výdobytky, které se nabízejí (lhostejno zda legální či nelegální cestou). ____ Nedochází mu do důsledků, co to znamená donášet Stb (i když ji sem tam využije pro svou osobní ubohou pomstychtivost). Často ale někoho práskne nevědomky, protože nechápe, o co jde. Takový člověk by podobně přežíval v každém režimu a zjevně by mu bylo úplně jedno, jaký ten režim zrovna je, jen když by mohl mít své výhodičky. Výmluvná je v tomhle směru závěrečná scéna se zvoněním klíči v listopadu 89, kdy se Standa tak nějak přidá a opět mu nedochází, co se děje a jak ironické je, že zrovna on stojí pod balkonem Melantrichu a cinká klíči. _____ Seriál je na české poměry neobvyklý počin, nebojí se ukázat, co je nepříjemné a mnohým proti srsti, protože tuhle dobu pamatují a možná nechtějí vzpomínat, jak se tehdy sami chovali. Připomíná dobu normalizační marnosti i šedou atmosféru, kde se dalo unikat povětšinou jen v soukromí (chlast, divoké večírky, sex, koníčky), ale jinak, pokud se člověk nechtěl nebo nedokázal zcela vzepřít (disidenti), musel sklopit hlavu a krok (šílené schůze ROH o ničem). Mizérie společnosti, která pronikla i do jejích zdánlivě nedůležitých členů. …. Perfektně se vyvedlo využití archivních záběrů a jejich efektní zapojení do děje. Skvělou práci odvedli rekvizitáři, kdy sehnal naprosto odpovídající dobové oblečení, nábytek, zařízení, plakáty. … prostě všechno. _______LEHKÉ SPOILERY: Kryštof Hádek jako řidič Standa je ukázkově tupý a často i slizký, ze začátku trochu klukovský, ale pak už jen odporný namustrovaný tupoun a misogyn. Takový hloupý Honza v reálu. Ostatní herci předvádějí sice jednoduché charakteristiky svých postav (ostatně, tak už byly napsané – zkratka vzhledem k množství postav), ale vystihnou je na malé ploše bravúrně (vrcholem je štěk Evy Holubové coby otrávené šičky). Skvělá byla i chytrá, ale odměřená a někdy nepříjemná režisérka Geislerové, jemný režisér Bohumila Klepla, který se nejdřív snaží trochu vzepřít, ale pak už jen poslouchá, rázná až agresivní servírka Kláry Melíškové, kterou věk a nemoc postupně zklidňuje, nebo – vlastně nenápadně hlavní postava seriálu – produkční Tomáše Jeřábka, což je zjevně slušný člověk, který není bez chyby, chápe svoji situaci zbabělce, nemá odvahu (z jednoznačně pochopitelných důvodů) vystoupit veřejně proti, tak dělá jen sem tam malé disidentské činy a vykupuje je malými ústupky – aby mu tahle dvoukolejná strategie v závěru dvojím způsobem podrazila nohy. Zatímco Standa Pekárek se rychle přizpůsobí a zůstává v ČT, v instituci, jejíž sílu a význam nikdy nepochopil, jako její strážce. Drsně ironický konec. SHRNUTÍ: Už jsme dospělí, tak teď mi popravdě vyprávěj, jaké to tenkrát bylo. () (méně) (více)