Režie:
Simon KinbergScénář:
Simon KinbergKamera:
Mauro FioreHudba:
Hans ZimmerHrají:
Sophie Turner, James McAvoy, Jennifer Lawrence, Michael Fassbender, Jessica Chastain, Nicholas Hoult, Evan Peters, Tye Sheridan, Alexandra Shipp (více)VOD (4)
Obsahy(2)
Když skupina X-Menů vyrazí na celkem rutinní záchrannou misi na oběžné dráze k ohrožené posádce raketoplánu, zdá se, že mají vše pod kontrolou a operace probíhá zdárně. Ale zdání klame. Jean Grey (Sophie Turner) je zasažena neznámou a smrtící kosmickou silou, která ji promění v jednoho z nejsilnějších mutantů. I s podporou ostatních X-Menů Jean zápasí nejen se svou nově nabitou a nestabilní silou, ale i se svými osobními démony. Postupně se dostává do děsivé spirály a ztrácí nad sebou kontrolu. Navíc její myšlení začíná ovlivňovat tajemná postava (Jessica Chastain), která přichází s nebezpečnými návrhy na využití její ničivé síly. Grey se mění v Dark Phoenix a stává se hrozbou nejen pro své nyní již bývalé přátele z řad mutantů, ale pro celou planetu. X-Meni tak musí čelit svému nejbližšímu i nejničivějšímu nepříteli – jednomu z nich. (Cinemart)
(více)Recenze (608)
Spolky hysterických buzerantů a překorektnělá senzacechtivá média, pohoněné tolik moderním globálním padnikomupadni honem na čarodějnice #Gossiptoo, bez jakýchkoliv relevantních důkazů a jen na základě ziskuchtivého blábolení pár portorikánských pozornostních kurev, které dle vlastních tvrzení měly problémy se zavřením huby, a tak „proti své vůli vykonávaly orální sex“, odstřelily Brájena z pozice jednoho z nejtalentovanějších současných homorežisérů a nechaly mu procviknout snad i permici do solárka. Čímž poslaly směr prdel, tedy pardon, chtěl jsem samozřejmě říct „směr Assvendžrs“ také jedinou dívatelnou seriózní homixovou sérii na světě. To tam je Zpěvákovo inventivní a logicky precizní vedení, ten tam jeho smysl pro dramatizaci a detail, Šimon se toho zhostil s neumětelstvím instalatéra, co se snaží zapojovat elektřinu, a i jako scénárista měl opět slabší chvilku Fantastické sračky na Lovu upírů. Výsledkem je plytká kolovrátková tupost ala Endgej, osazená navíc třemi nejprkennějšími, nejslizštějšími a nejvíc iritujícími neherečkami současnosti. Lórencka se svým unifikovaně zpruzeným výrazem štiplavě zapařené kundy v každé roli to měla naštěstí za pár, nicméně čumět skoro dvě hodiny do dětskou obrnou permanentně strnulého arogantního šklebu odpudivé Soustružníkovic Sofinky, netoužíte po ničem jiném, než se jí projít po xichtě v kanadách. A pak je tu ještě ta kreatura z nejodpornějších, navíc jako albín snad nejděsivější prkenná štěrbina zachycená na celuloid, peklotyčně hnusná královna obludnosti, kterou radši ani nebudu jmenovat, protože mi po tom traumatu dosud nesestoupily hrůzou zalezlé koule z břicha, na televizoru se mi znechucením sebevražedně vypálila polovina led diod, strachy oněměl levý reprák, pravý začal panicky koktat a upřímně bych z estetických důvodů mnohem raději sledoval třeba pitvu nafouklé, nahnilé a krysami ohryzané mrtvoly ženského pohlaví, kterou po měsíci vytáhli z kanalizační jímky. Brrrr. Takže chci zpátky pořádné KSmeny, a tedy Brájena. A hned! I kdyby na tom šprochu nějaké zblo pravdy bylo, nikomu to nezavdává důvod kurvit mi mé oblíbené filmy. Mnohem nezletilejší mininistranty dneska v poho píchá kdejaký flanďák, hnutí #GodToo to jednoznačně schvaluje jako bohulibé rozptýlení a kluci klidně kážou vodu dál! ()
X-mení sešup od nejlepší komiksové adaptace vůbec (2.díl) do naprostých sr......do zapomnění. A smutný budiž den, kdy Sophie Turner uvěřila, že je herečka. Hééérečka možná je, ale určitě nejmíň charismatická bytost, která se kdy v celé sérii objevila. Fassbender, Lawrence a McAvoy si museli strašně oddychnout, že tímhle posledním dílem se smluvně vyvázali a nemusí už v tom nadále tajtrdlíkovat. ()
Koukl jsem na to, protože mi chybí Fassbender. Pak googluju a vyjede mi, že před pěti dny byl v Bulharsku s Hasselhoffem. Ach jo. ()
Začátek ucházející, leč pro děj podstatný twist, který dá vše do pohybu, má mnohem menší emocionální zápřah, než by se slušelo. Pak to začne neuvěřitelným způsobem drhnout. Je ironií osudu, že se za kormidlo konečně postaví scenárista série, překvapí sebejistotou v akčních scénách a vůbec mu nefungují dialogy a vývoj děje. Naštěstí se i v té hrozně upachtěné a neučesané druhé třetině, kde jdou postavy často proti vlastní logice a do toho je příběh zbytečně zatížen story vesmírných panchartů, která vůbec, ale vůbec nikoho nezajímá, najde pár skvělých nápadů (z "chůze po schodech" mě vyloženě mrazilo). A pak se najednou téměř stane zázrak a Kinberg naservíruje jedno z nejlepších akčních finále celé série. Z konce je hodně cítit, že se dotáčelo na poslední chvíli (řešení konfliktu jde najednou stranou, protože už na důsledky není čas), ale finální setkání dvou starých přátel nad poslední partií, to mě dojalo. A byla to vlastně i milá tečka za celou X-Men ságou. ()
X-Men: Temný Podbradok Uf. Som veľký fanúšik X-Men. Všetky diely vrátane spin-offov som videl v kine, všetky mám na BR a X2 stále považujem za najlepší komiksový film všetkých čias. Ale toto naozaj nie je dobrý film a úprimne závidím všetkým, čo ho označujú za znesiteľný priemer. Minimálne dve tretiny filmu som sa pekelne nudil. Polodebilný scenár s nechcene smiešnymi, akože psychologickými dialógmi, nevýrazné alebo vyslovene zlé herecké výkony (Sophie Turner by už nemala v ničom hrať), matné akčné scény a hnusné triky. No a potom odrazu vypukne finále, ktoré je nadupané, dobre natočené a plné zábavných nápadov. Na ničom už síce nezáleží, hlavné postavy si tam pokojne môžu pokapať a ja ani nežmurknem, ale aspoň to má šmrnc a gule. Celkovo asi 5/10, ale bez tej poslednej akčnej scény by som viac ako 4/10 nedal, hádam aj menej. Škoda... ()
6/10. Ani zdaleka nejde o takový průser, jak všude pročítám či slyším. Akce je parádní (využití schopností moc potěšilo), Zimmerova hudba správně epická a stále to má několik hereckých es (McAvoy či Fassbender), které to táhnou kupředu. Zápletka se bortí pod nezvládnutou dramaturgií a ústřední postava (Sophie Turner) těžce zaostává... ale nejde o žádné fiasko. Je to fajn. Ovšem... smutným faktem zůstává, že série, která komiksový žánr před lety nakopla, se loučí na průměrné notě. ()
Z Jean Grey se stala Dark Phoenix a ostatní X-Meni ji po dobrém nezkrotí. Mají ale proti své bývalé parťačce vůbec šanci? A co když o její nové síly stojí ještě někdo mnohem nebezpečnější? Noví X-Meni se vrací ke svým kořenům a víc než na akci se pokoušejí spoléhat na zajímavé postavy a vývoj jejich charakterů. Daří se to tak napůl, bohužel překvapivě solidně režírujícímu Simonu Kinbergovi podráží nohy mnohdy ne moc dobří herci a přespříliš uspěchaný příběh. Pár silných emotivních momentů tu ale také je a finále ve vlaku patří mezi vůbec nejlepší akce, jaké jsme kdy v X-Menech viděli. Čekal jsem to o dost horší. ()
Po shlédnutí filmu mě překvapilo, jak je tato závěrečná epizoda novodobých X-Menů hodnocená. Mně to zase tak špatný nepřišlo, ale mám k filmu pár svých poznatků. Nejvíce mě zaujalo, že se filmu chopil režisér, který těch zkušeností zatím moc nepobral. Nejvíc je to znát v akci. Nevím, jak to popsat, ale tak zvláštně zběsilou akci jsem snad ještě neviděl. Zvláštní ale je, že jak zvláštně je ta akce natočená, tak neskutečně epicky ve výsledku vyzní. Vůbec netuším, jak to pojmenovat, ale kdybych to řekl tak, jak to cítím, tak je to asi nejlépe natočená zběsilá akce, co jsem snad kdy viděl. Kamera se neklepe, naopak se pohybuje v takových kreacích, že se nestačíte divit a i když jsem o akci celý film pochyboval, nakonec je největším plusem celého filmu. Tedy spolu s hudbou od Hanse Zimmera, která byla opět správně epická a zapamatování hodná. Horší už je to s příběhem, což je ale u X-Menů obecně kámen úrazu. Sophie tu dělá zase smutný oči, stejně tak jako ve Hře o trůny, ale tady jí to teda rozhodně nevěřím. Celý ten film, ač byl o ní, mě ta její linka děsně rozčilovala. Nejlíp na tom byl standardně James McAvoy a Michael Fassbender, což se pak promítlo i do závěru, který mě udělal vysloveně radost. 59 procent v hodnocení si tento díl rozhodně nezaslouží. Je rozporuplný, o tom není spory, ale dokáže bavit a to je přesně to, co jsem od něj chtěl. ()
║Rozpočet $200miliónov║Tržby USA $65,826,828║Tržby Celosvetovo $252,423,828▐ Tržby za predaj Blu-ray v USA $13,886,100║ Tržby za predaj DVD v USA $8,132,143║ Nakoniec žiadna katastrofa sa nekoná. Simon Kinberg to na svoju premiéru ustál, ako nedá sa čakať že by dosahol kvalít Singera, či Vaughna, ale nie je o nič horší než taký Ratner, takže nechápem tú smršť kritiky. Máme to pôvodne osadenstvo, ktoré vie vždy potiahnúť, strhnúť, dejovo to je v pohode. Dokonca aj Sophie Turner to nejak zvlášť nekazila a to nejak zvlášť nemusím, myslím že jej herecké kvality moc zaujímavých polôh neobsahujú. A aj keď akcia tu skôr na vedľajšej koľaji, keď na nejakú príde ako vo vlakovom finále, tak to má dosť dobrí náboj. Miestami som mal dokonca príjemné zimomriavky, proste bralo to v niektorých dramaticky vyhrotených, či aj smutných scénach. Svoje tu spraví aj Zimmerová hudba, ten sa jednoducho vie predať. Pre mňa osobne som si to určite viac užil než nejaký Avengers Endgame. Takže u mňa spokojnosť a určite sa rád vrátim tak ako k tomuto filmu aj k celej X-Men sérii filmov. /videl v kine 3D verziu 2x: 80%/ ()
Dark Phoenix není zdaleka taková katastrofa, jakou jsem čekal. Kinberg docela umí singerovskou atmosféru z prvních dvou dílů, takže se X-Meni i tentokrát jasně liší od marvelek, a navíc se opírají o parádního Fassbendera a nečekaně řízné finále ve vlaku. Správně však tušíte, že tím zásadní pochvaly končí, jelikož většinu filmu podrývají buď slabí herci (ano, jde o partu z Apokalypsy), anebo přílišná zkratkovitost, která paradoxně ničila už třetí X-Meny od Ratnera. Kinberg má řadu zajímavých nápadů (linku s Profesorem X trefil skvěle) a hlavně v akci si je až překvapivě jistý v kramflecích. Jeho film se ale bohužel točí kolem Jean Grey a záhadných mimozemšťanů, což jsou dvě věci, které vás absolutně nebudou zajímat. V rámci série tedy jde o jeden z nejslabších kousků, které vůbec není potřeba vidět. V rámci očekávání to ale zase tolik nebolí. Už kvůli tomu vlaku! (6/10) ()
Mohlo to být mnohem horší, přesto mě nenapadá moc důvodů, proč Temného fénixe někomu doporučit. Ano, závěrečná akce je určitě živelnější, barevnější a svižnější než digizrůdnosti z Apokalypsy a Zimmerova hudba stále ví, kdy na sebe upozornit. Přesto však příběh o jedné nadané mutantce, která si musí vyřešit traumata a ukočírovat své schopnosti, nepřináší zhola nic nového a x-menovskou mytologii v zásadě žádným dalším směrem neposouvá. Nezáživný příběh je navíc prošpikován připitomělými dialogy, které jako by vypadly z učebnice scenáristiky pro zvláštní školy. V pokusech o psychologické přesahy se však ukazuje překvapivá plochost postav stejně výrazně jako necharizmatičnost Sophie Turner. Na Fassbendera a spol. se sice pořád hezky kouká, ale jak jsem psal na začátku odstavce – vážně nevím, proč bych někoho na tohle posílal do kina. Zbytečnost. ()
„MĚLA BÝT MRTVÁ!...“ /// Ženská páchající zlo – takže nic novýho. Vlastně tahle je výjimečná, páč je v hledáčku emzáků… Jde o to, jak vás chytne příběh. To ostatní je standardní Xmenovka. /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Mám na svědomí matku (i fotra). 2.) Sežral(la) jsem kus vesmíru. 3.) Thx za titule „need4seed“. /// PŘÍBĚH *** HUMOR ne AKCE **** NAPĚTÍ * ()
Dle dosavadních ohlasů jsem čekal velký průser a do kina jsem šel spíše z nudy, ale byl jsem velmi příjemně překvapen a po delší době jsem si kino užil. Sestava McAvoy, Lawrence, Fassbender a Chastain mě hodně baví a byť Sophie Turner je stále nevyspělá herečka, vyloženě mi nevadila. Po příběhové stránce film sice moc nezaujme, ale velmi mě bavila samotná akce, především půl hodinové finále ve vlaku patří k tomu nejlepšímu, co jsem letos viděl a Magneto si to zde dává ve velkém stylu ( Solovka je doufám na cestě!. Škoda menšího prostoru pro Quicksilvera, který si poslední dva díly kradl highlighty pro sebe, tak snad příště. Za mě spokojenost a vidět Phoenixe na modré obloze už nejspíš neuvidím.80% ()
Vzhledem k nulovým až záporným očekáváním široké veřejnosti dlouho dopředu jasná kritická i komerční prohra, která mi láme srdce tím, jak moc mi jde naproti a jak moc si s ní rozumím. Je totiž rozkročená přesně na půli cesty mezi poctou všem myslitelným předlohám a stejně tak i dosavadnímu filmovému odkazu. Dává důraz na týmovou akci, která přitom (naštěstí) postrádá naivitu klasických komiksových dobrodružství a zároveň bezostyšně poukazuje na fakt, že se víceméně opakuje Poslední vzdor, před jehož rozporuplnými dějovými zvraty několikrát pomrkne na diváka - a vydá se jiným směrem. Sophie Turner si navíc rozpolcenou Jean překvapivě uhrává a celé Phoenix sáze tak vzdává (i díky o třináct let vyspělejšímu CGI) větší hold než svého času (jakkoli ikonická) Famke Janssen. Když se navíc do děje ponoří naplno i Magneto, opět dokazující, že Fassbender je z celého osazenstva nejlépe obsazen, zapomínám i na mírně rozporuplné motivace jednotlivých charakterů a výsledné hodnocení rád podřizuji komplexnímu poselství, tak symbolicky nahrávajícímu prapůvodním myšlenkám z prvních dílů. Simon Kinberg mutantům rozumí a až nekriticky je miluje, takže občas zapomíná na diváky, kteří nemají většinu minulých dílů nakoukaných i pozpátku. Rozloučení se samostatnou podobou spravedlivých X-Men přesto dokáže zůstat pevně na zemi, jakkoli se měřítkem vypravilo až ke hvězdám. ()
// "The president has called the X-Men." Překvapivě sebevědomý nástup vedl k dost možná nejlepší první půlce filmu, jakou X-Meni od První třídy zažili. Hlavní postavě se v úvodu dostává přesně tolik prostoru, kolik si zaslouží, a jako člověk, který nikdy neměl problém se Sophie Turner, jsem si tohle vnitřní drama dost užíval. Obecně se tam probírají na superhrdinský blockbuster poměrně nezvyklé věci (možnost člověka se změnit, neschopnost přiznat chybu) a za tuhle odvahu udělat to trochu jinak smekám. Bohužel přechod do druhého aktu už mírně skřípe a tyhle věci opouští, s příchodem noname mimozemšťanů (kde jsou Skrullové, když je člověk potřebuje) a nešikovného zapojení Magneta se pak film zcela vydává cestou tradičního popcornu. Jako budiž, finále ve vlaku je boží, a závěr hezky odkazuje na staré filmy, nicméně po tom parádním začátku jsem měl očekávání trochu jinde. (7,5/10) Tak či tak, je to konec významné éry, která mi bude v kinech i přes ty přešlapy posledních let chybět. Svým způsobem to prožívám víc jak závěr Endgame, u kterého všichni víme, že vlastně nic nekončí. ()
Problém filmu X-Men: Dark Phoenix je v tom, že niektorí postarší z nás, ktorí boli v rokoch 2000 a 2002 na výbornej jednotke a (ešte lepšej) dvojke, sa od X-série naučili očakávať veľké veci. A to dokonca paradoxne aj po tom, čo ju úspešne sprasili sequely, spin-offy, rip-offy a prequely. Dark Phoenix nie je žiadny fenomenálny zázrak, každopádne po Apokalypse ide o značné zlepšenie (hlavne vďaka množstvu originálne vymyslenej akcie). A bolo to prvý raz, čo sa mi v úlohe Magneta páčil Fassbender. ()
On to vlastne zas tak spatnej film neni, problem je, ze je naprsto zbytecnej, dej je nezajimavej a postavy vam jsou u prdele. Navic vyvoj pribehu je vicemene jasnej od zacatku do konce. Akce je sice fajn, trikove taky bez problemu, ale nic vylozene kulervouciho se tu nekona. No a Sophie Turner v hlavni roli je samozrejme prusvih. Ne, ze by me to nejak extra stvalo, misty jsem se sice krapet nudil, ale furt to jsou X-Meni, jen to proste bohuzel uz nema co rict a za dustojnou rozlucku se to fakt oznacit neda. Ale i tak to je o fous lepsi nez Apokalypsa. ()
Postavu Jean sem nikdy neměla ráda, ukázkově jí mrdalo už v X-Menech 3, kdy jí musel opíchat Wolverine, aby byl klid a jak tenhle díl ukázal, ono jí mrdalo vlastně nonstop po celý ty roky. Nejdřív si ta kráva zabije rodiče, aby se následně jako výjimečná holka dostala do školy mutantů a v pubertě jí, světe div se, začne mrdat znova a všechny, co jí měli rádi, chce sejmout. Si tak říkám, co by asi udělala se mnou, když jí ráda nemám. Každopádně jak mě ukázkově srala ve trojce, tak mě ukázkově srala i tady. Možná za to ani nemohla, možná jen chytila vaginální mykózu protože takhle podrážděnou píču člověk jen tak nevidí. Každopádně naši X-Meni jí stále tuze milují, z fleku jí odpustí, že jednu z nich sejme a v rámci akce Kuř-Mi-Ho se bezhlavě pouští do boje o spásu její duše a neustále jí přesvědčují, zatímco ona jim dává přes hubu, že je tuze hodná. Film má dvě akční pasáže - Začátek a Konec. Zblitek je slátanina velmi křehkých vztahů, osočování a falešných a nefalešných obvinění, kdo za co může, nemůže, mohl by moct atd. atd. Prostě to s X-Mení ságou jde střemhlavě do prdele a tohle vracení se na začátek do dob, kdy Storm a spol měli ještě pubertální jebáky a trpěli panictvím či neprotrhlou blánou je tak nějak píčou ke zdi, že to ani Fassbender a Rozpolcenej Profesor X-Y.Z-Ž nezachrání... ()
Rozhodně nejde o žádný průser. Film funguje trošku méně uceleně než třeba Apocalypse, ale za to zde máte relativně dobré dialogy mezi postavami. Fajn akční scény, kde se konečně na plno ukáží schopnosti postav. A výrazný soundtrack. Kamera je kolísavá od nepřehledných až po opulentní scény, ale nevadí tady pořádně nic. Vlastně jediná věc co mi vadí je celková neucelenost a taky to že nedostaneme odpovědi na všechno co bychom chtěli vědět. Mám z toho hodně podobný pocit jako z Apocalypse a kvalitativně šli x-meni od budoucí minulosti docela dolů i tak je to ale fajn podívaná a dobrý konec pro sérii. ()
Mojí nejoblíbenější ságou už pravděpodobně navždy zůstane tento unikátní a velmi rozmanitý příběh podle MARVEL komiksů – filmový svět X-MEN! Základními kameny byla skvělá původní trilogie rozebírající rozepři mezi pacifismem a militarismem včele s provázejícím perfektním chaotic good hrdinou Loganem. Jakmile nám tvůrci odkryli jeho zrod, a následně založení protistran Charlese a Erika, vzali nás skrze Wolverinův vyzrálý japonský ark do dechberoucí přelomové X-MEN: Budoucí Minulosti, jež alternovala dosavadní dějovou linii zpátky k roku 1973, a cokoli bylo v dosavadních filmech dějově po, mohlo být v těch následujících jinak (včetně úmrtí postav, třebaže jsme věděli, kdo jistojistě přežije až do Loganova probuzení v roce 2023, kde nebyli vidět pouze Raven, Erik, Peter a Kurt). A na závěr prequelové trilogie jsme dostali největší a nejvíc epickou epizodu mutantů a superhrdinských filmů obecně – kulminaci veškerých předchozích sekvencí ve velkolepé X-MEN: Apokalypse. Jak se sága z politického thrilleru o nové rase vyvinula prequelovými můstky až ke vzorové záchraně světa skupinou charakterů s dlouholetými vztahy napříč dvěma alternativními realitami, uzavřela roky těchto filmů i různá desetiletí jejich děje protkaném otázkami diskriminace a problémů soužití komplexní odpovědí, jak je důležité budovat mírumilovné vztahy stejně, jako i současně být připraven přejít do akce proti nebezpečí. S touto myšlenkou potřebných mutantských hrdinů ve světě, který mutanty oficiálně přijal, byla zakončena druhá trilogie X-Men, po které talentovaný Simon Kinberg směřoval k výborné dvoudílné adaptaci komiksu Dark Phoenix. Jenomže na úkor hlavního proudu Marvel Cinematic Universe a koupi FOXu Disneym byl tento počin utnut a sestříhán pouze do podoby loučícího Phoenix dovětku 20leté ságy o dvou trilogiích a dvou spin-offech. Ovšem, i pokud mám hodnotit tuto ochuzenou verzi, vnímám ji coby ideální podívanou na závěr tohoto dramatického dobrodružství, kde oproti prvním dílům pozoruji jeden důležitý faktor – Dark Phoenix (2019) funguje pro ty, kterým záleží na tomto světě, a především na jeho postavách. Pokud jste neviděli dějově předcházející díly (následují pouze Deadpool, Noví mutanti, Logan a Deadpool 2), velmi doporučuji je zhlédnout dřív než tento! Dark Phoenix, jenž se stylem i měřítkem opravdu více přibližuje komornějším prvním dvěma X-Men filmům a dynamicky zrežírované První Třídě, jsem si zamiloval díky jeho bolestné dekonstrukci radostně vystavěného epilogu v Apokalypse. Totiž, chyby první reality byly smazány: Raven i Erik se nestali padouchy, X-Meni jsou světoznámí zachránci a James Howlett utekl na svobodu i s několika navrácenými vzpomínkami. Úvodní scéna je zde přitom malebná jízda s osmiletou Jean a rodiči, jejichž auto se brutálně vybourá, načež první noty úvodní Zimmerovy skladby rozezní ten vážný emotivní tón, jaký nás vrací zpátky do reality, kde neprobíhají jenom šťastné momenty. Když se pak 70kový Xavier ujme své nejcennější studentky (o které se mu Logan výrazně zmínil jen dva roky zpátky), převede je soundtrack Gap tak hladce i symbolickým odpočtem do finálního milníku ságy, do roku 1992. Sedmí regulérní X-Meni od těchto prvních minut stopáže prezentují v rámci všech jejich dílů přímější osobitější děj, nejvážněji pojaté funkční emotivní sekvence (scéna v kuchyni obzvlášť), výtečně přehlednou a profesionální efektivní Fioreho kameru, nejvýkonnější praktické a audiovizuální efekty, nejkvalitnější atmosférickou hudbu, definitivně nejúchvatnější působivé akční sekvence, a navrch jako odměnu věrným fanouškům – nejpropracovanější postavy, vztahy a motivy vůbec! Kromě faktu, že mi zde každá postava nejvíce sedla esteticky v civilních outfitech, musím obzvlášť vyzdvihnout Scotta, který mi poprvé a jedinkrát v sérii přišel sympatický jako klaďas (a pravá ruka Xaviera) i nadaný pro roli budoucího vůdce týmu; stejně tak oceňuji fakt, že ve chvíli největšího rizika se v Nightcrawlerovi probudila démonická povaha jeho otce, čímž se propojilo jeho nevinné mládí s hříšnými tetováními z druhého dílu. SPOILER!!! Co se týče pilířové čtveřice, vysněné sestavě vedlejších postav ztvárněnými hereckými esy, … pouze tady prokazuje Charles (paradoxně po dosažení svého nesobeckého cíle) záporné rysy, které první polovinu filmu s naivní vizí superhrdinského světa dovedou do průlomového bodu veprostřed – Raven zemře, a celá druhá půlka scénáře to maximálně využije, když otřese samotnými základy vztahu s dosud 100% loajálním Hankem, a ještě jednou navrátí Erika jako nejdrsnějšího a nejdospělejšího Magneta všech dob (krade všem scény)! Od toho bodu jakoby realistická stránka X-Men filmů nastavila zrcadlo obecnému profilu moderních filmů MARVELu, když rozbortí vše stabilní, když zvážní tón až za hranu komfortu, a když se postavy vrátí z kostýmů do civilu a nebojují proti záporákovi, nýbrž za své blízké, přestože se okolí opět začne vracet na diskriminační vlnu; rázem je telefonní linka s prezidentem utnuta, deaktivační obojky z druhého Deadpoola existují ještě před koncem tisíciletí, a jednotky na záchyt mutantů (MCU) jsou plně vycvičeny je používat při zatýkání. Takže najednou není Loganovo probuzení po cestování časem světlým koncem, ale pouze jedním bodem v poli nové budoucnosti, která v mnohém opravdu dopadla hůř než vyvraždění Sentinely a v závěru lidská diskriminace opět, avšak nenápadněji a o to silněji, vítězí. Po klíčových událostech z roků 1973, 1983 a teď 1992 využívá společnost Essex dekád navíc k výzkumu mutantního genu v pozadí toho, jak jsou na veřejnosti X-Meni oslavováni; v dalších letech bez Raven a dočasně i Jean (opět skvělá propojenost s cameem ve druhém Deadpoolovi) vznikne domov pro rehabilitaci mutantů vedoucí až k hrůzným následkům pro celou rasu v Nových Mutantech a Logan: Wolverinovi. Avšak ve filmu Dark Phoenix mě cosi táhne k tomu si jej pouštět zas a znova – totiž má nejoblíbenější sekvence všech ság – od momentu, kdy si jde Erik nasadit helmu, a kdy se paralelně tu svou chystá sesadit Charles! X-Meni se v užším počtu a z diváckého pohledu naposledy vydávají na důležitou misi, více osobní nežli světovou, aby se střetli s temnějšími bojovníky 4v4 za doprovodu napjatého OSTu: Intimate – Deletion – Negative, a režisér konečně naplno předvedl svůj talent propojit akci s dramatem i napětí se zábavou. Úžasná strhující podívaná se souboji (jichž se účastní i profesor na vozíku!) předělává klasickou zápletku o záchraně/zneškodnění mocného přítele či nekontrolovatelné hrozby, na jejímž konci se protentokrát Charlesovi procítěně (ve scéně, herecky, i v dabingu) podaří osudový moment – svůj nevyhnutelný milník v čase – tváří v tvář Fénixovi přežít; obdobně jsem v původním konci očekával uklidnění Jean ve finále namísto zničení Alcatrazu, jestliže za ní namísto Wolverina vyjde Scott, který celou sekvenci tady uzavře nejparádnější střelou laserovýma očima přímo na Vuk. A třebas že nepatřím mezi minoritu publika, která viděla původní závěr s dějištěm u OSN budovy, musím přiznat, že náhradní vlakové srdečnější finále mi navodilo větší husí kůži, mrazení zad i zařezání do sedačky kina než reklamněji vykonstruovaná portálová symfonie v Avengers: Endgame; protože oproti 20 filmům za 10 let pro mě má větší váhu 10 kvalitních filmů po neuvěřitelných 20 letech, během kterých zdejší hrdinové pokaždé bojovali buď za lidi proti zlým mutantům, nebo za svou rasu společně proti zlým lidem, aby se teď a tady v kulminujícím bodě 12 filmů poprvé i naposled seskupili nejrůznější oblíbení mutanti ve společném boji za lidi, za svou rasu, za Jean – nejsilnější bytost na planetě, a za monumentálního zvonění v soundtracku Reckless se vzepřeli nepřátelům a udělali to, co by udělala Raven – zachránili vše, co jim zbylo! Tento film bude navždy patřit k mým nejmilovanějším, včetně veškerého děje, jeho celistvého významu a vyznívajících motivů dotvářejících tak komplexní atmosféru, z předchozích snímků, Nových Mutantů, seriálu Nové Generace, komiksové předlohy (i otisku autora Chrise Claremonta), vystřižených i nezrealizovaných scén z koncept artů až po závěrečnou srdcervoucí promluvu Charlese k Raven u jejího hrobu, a jeho poslední šachovou partii s Erikem, kde jako zázrakem dokázali tvůrci zachytit a v jedné zakončující scéně perfektně navrátit kouzlo jejich vztahu, jaké jsem viděl pouze před lety v X-MEN: První Třídě. 100% () (méně) (více)