Režie:
Robert SchwentkeScénář:
Robert SchwentkeKamera:
Florian BallhausHudba:
Martin TodsharowHrají:
Max Hubacher, Milan Peschel, Frederick Lau, Bernd Hölscher, Waldemar Kobus, Alexander Fehling, Samuel Finzi, Wolfram Koch, Hendrik Arnst (více)Obsahy(1)
V posledních měsících války nachází mladý svobodník Willi Herold na útěku kapitánskou uniformu. Bez přemýšlení na sebe bere šaty vysoké šarže i roli s nimi spojenou. Brzy se kolem něj začínají sbírat vojáci rozptýlení po okolí - vděční, že nachází někoho, kdo jim bude velet. V obavách z prozrazení vklouzává Herold do role bezskrupulózního kapitána a propadá rauši z moci. (Das Filmfest)
(více)Recenze (108)
I přes vznik v Německu, překvapivě sebekritický pohled na zvěrstva, páchaná německými vojáky (v tomto případě vysoce postavenými) za druhé světové války. ()
Velmi zajímavé téma různých druhů moci nad ostatními , moc z hlediska svého postavení ve společnosti, moc spočívající v rozdělování zdrojů ostatním, moc informační, moc založená disponováním sítí sociálních vztahů apod. Moc dobrý syrový studený film. ()
O tom, ako moc dokáže zmeniť človeka. Der Hauptmann je šialený film o besnení človeka, ktorý prepadol moci a jeho zvlčilosť má stupňujúcu tendenciu lebo môže... Čiernobiely formát je dokonalou voľbou a filmu presvedčivo dodáva punc vierohodnosti. Ku koncu sa snímok síce nevyhne skratkovitosti, pokojne mohli tvorcovia pridať pár minút, aby divákovi zavŕšili osud hlavnej postavy. ()
Nějak nechápu, jak se Schwentke po těch únavně nevybočujících hollywoodských blivajzech dokázal nakopnout k takhle radikální tmě. Der Hauptmann není oproti očekávání ironická satira o zlámané společnosti či klasickým 'agent v utajení' thrillerem, ale neúprosnou a místy až surreálnou studií o přijímání rolí a destruktivních důsledků lidových hierarchií. Vyústění v tom, že rachtající byrokratická mašinérie nacismu byla stále lepší variantou než lidové soudy, které v rámci oné ideologie dokázaly pracovat efektivněji, ale o to s hrůznějšími výsledky, jde hodně proti srsti současnému trendu vyzdvihování přirozené lidské inteligence a hodnot individualismu navzdory nespravedlivým zlým systémům. Zároveň se opírá o výborné kompozice a velmi kontrastní černobílou kameru (čím větší tma ve vaší místnosti, tím více z filmu uvidíte), která film posouvá k nepohodlnému pocitu známého z neuchopitelných hororů či nočních můr. "Všichni jste byli povýšeni. Vezměte si od mrtvých nové uniformy a seřaďte se do řady." ()
Výborně zahraný, výborná kamera, výborná atmosféra konce války někde na východě Německa. Celá ta Williho anabáze a postupná proměna je svým způsobem neuvěřitelná. Až natolik, že jsem se musel podívat na web, abych zjistil, že se to celé fakt stalo... ()
A pak, že šaty/ uniforma nedělají člověka/ svini. Přestože téma filmu bylo více než vážné a atmosféra doslova mrazivá, našel jsem si i několik vtipných momentů, které jsem vůbec neočekával (a o to víc jsem si je užil). Proměna pronásledovaného nešťastníka, kterému by kdekdo držel palce, v absolutního zmetka byla dokonalá, Max Hubacher to dal skvěle, a protože nedostatky vypíchl Big Bear, dodám už jen, že jsem o Willi Heroldovi nic nevěděl, takže jsem předpokládal, že jde o fikci. A on byl, parchant čiperná, reálnou postavou. Další důvod k zamyšlení. ()
Další variace na téma "šaty dělaj člověka", tentokráte podle skutečné události. Ona proměna vyjukaného svobodníka v sebevědomého kapitána vraždícího bez slitování byla fascinující a nemalou zásluhu měl na tom Hubacher v hlavní roli. Co se týče černobílého formátu, tak s tím jsem neměl problém, ale nemůžu si pomoct, vhodně zvolený filtr by byl lepší a filmu by dodal na syrovosti. Obešel bych se i bez artových vložek, ale těch tu zaplať Bůh tolik nebylo. Závěr se příliš nepovedl, ale ať tak nebo tak, Schwentkemu se ten úkrok od své standardní tvorby celkem vydařil. 70% ()
Nemecká sebareflexia pokračuje? V krátkom časovom úseku som sa dostal k druhému filmu o násilí na nemeckých dezertéroch (prvý Boh je s nami, 1970). Aj v tomto druhom filme natočenom podľa skutočnej udalosti nás filmári presviedčajú, že samotná 2. svetová vojna je nevyčerpateľnou studnicou rôznych udalosti, ktoré sa pomaličky odkrývajú vďaka otváraniu archívov. Film nám vyvracia mýty, že vojaci Wehrmachtu boli len profesionálni vojaci, ktorí sa nezúčastňovali masakrov a genocíd, že to robili len vojaci SS. Willi Herold (1925), o ňom je tento film, bol členom Hitlerovej mládežníckej organizácii (Deutsches Jungvolk pre 10 až 14 ročných) a keďže sa nezúčastňoval pravidelných cvičení bol v roku 1936 vylúčený a povolaný do ríšskej pracovnej služby. Dňa 9.9.1943 dostal povolávací rozkaz počas prác vo Francúzsku na Atlantickom vale a dňa 30.9.1943 nastúpil k 2. výsadkovému pluku v Tangermünde. Odtiaľ nasledoval front do Talianska kde v bitke o Nettuno a následne o Monte Cassino zničil 2 britské tanky a bol povýšený na desiatníka a obdržal vyznamenanie "Železný kríž II. triedy". V marci jeho jednotka bola stiahnutá do Nemecka a začiatkom apríla Herold dezertoval od svojej jednotky. V blízkosti mesta Gronau našiel opustené auto s uniformou kapitána Luftwaffe, obliekol si ju a od toho okamžiku predstieral, že je dôstojníkom, ktorý okolo seba zhromažďoval túlajúcich sa vojakov. Keď došiel do tábora II. Emsland (tu bolo zadržaných 2500-3000 nemeckých dezertérov), úskokom prevzal velenie nad táborom a od 11.4.1945 jeho komando začalo vraždiť väzňov. Za 8 dní zabili viac ako 120 väzňov. 19.4.1945 tábor bombardovali spojenci zahynulo ďalších 50 väzňov a zbytok sa rozutekalo po okolí. Heroldova skupina opustila tábor a páchala ďalšie vojnové zločiny, obesili poľnohospodára v meste Leer vo Východnej Frízii, zavraždili 5 Holanďanov za údajnú špionáž až v Aurichu ich zatkli miestni nemeckí obyvatelia. Falošný kapitán sa ku všetkému priznal a bol prevezený na súd k námornej základni. V chaose posledných dní vojny bol omylom prepustený a odišiel do Wilhelmshavenu, kde vykonával svoju profesiu kominára. 23.5.1945 bol zatknutý za krádež chleba a až potom mu bola dokázaná vina a spravodlivo potrestaný bol aj so svojimi 13 kumpánmi britskými vojakmi. Za dokázanú vraždu 172 ľudí bol 14.11.1946 popravený sťatím, ako vojnový zločinec, vo Wolfenbütteli. Film je predkladaný tak, že nie len Willi Herold je vinníkom, ale vinný je celý systém. Ide o film o násilí odkiaľ neexistovali žiadne zadné dvierka. Veď za posledné týždne vojny bolo zastrelených viac ako 8000 nemeckých vojakov dezertérov. Film vychádza z autenticity, šokujúcich ale realistických momentov keď uniforma samotného človeka nerobí, ale dáva mu pocit sa preukázať takým, aký v skutočnosti je. ()
Děsivý film. Náhoda přivede mladého vojáka ke kapitánské uniformě. Nejdříve ji použije, protože mu je zima, záhy ale přijde na vskutku ďábelský plán. Nejstrašnější pro mě bylo pozorovat, jak se k jednomu psychopatovi přidávají další a stává se z nich vraždící dav. Je to dobrá zkušenost i pro život. ()
Robert Schwentke se konečně po všech těch snímcích v Hollywoodu vrátil do své domoviny a natočil nesmírně sugestivní a emocionálně drtivé válečné drama. Člověk by při sledování tohoto filmu snad ani nevěřil, že se tento příběh doopravdy ke konci druhé světové války stal, ale opak je někdy pravdou. Černobílé filmy rád ocením, pokud se k nim tento nevšední filtr hodí. A Kapitána bych si již teď nedokázal představit barevně, v mnoha momentech mi to připomínalo Schindlerův seznam (takový kompliment obdrží málokterý film). Co se týče hereckého obsazení, tak si nemám nač stěžovat, hlavní postava ztvárněná Maxem Hubacherem bezchybná, tento mladý herec se fakticky zaskvěl. I vedlejší role se kastingově vydařily na jedničku s hvězdičkou. Akce se zde moc nedočkáte, Kapitán si spíše zakládá na perfektní stísněné atmosféře a parádním dialogům, z nichž budete jako na trní. Kdo neviděl, tak doporučuji. A pokud si najdete čas, tak si i přečtěte něco málo o tom opravdovém příběhu. Stojí to za to. Za mě dávám 83 % ()
Film může působit experimentálně, výtvarně (černobílá grafika), sofistikovaně, nápaditě, převratně (pohledem na konec války), ale ale (zdvojuji jako Italové), problémem tady bude nejspíš režisér. Je pravda, že postava Hauptmanna je značně odporná, ale příliš se ztrácela v odpornosti ostatních. Ani zbla "Kameradenschaft" či jiného etického smýšlení. Němci jako směšné zrůdy, jako na karikaturách z První republiky. Nicméně, je to pravda odvěká: šaty dělaj' člověka. I když Werich není uveden jako scénárista. (https://www.youtube.com/watch?v=21qVl1EHMpA) ()
Malej ubohej člověk, kterej vyhrál závod o život, a kterej začal zlo vracet světu. Stejně konci neušel. Hrozná doba plodí hrozné lidi, situace, činy... ()
Geniálně natočený film o jednom svobodníkovi jménem Herold,který najde důstojnickou uniformu v opuštěném autě a probudí v sobě to horší JÁ o kterém neměl ani tušení.Po tom co si díky novému ošacení začne hrát na kapitána se k němu připojí několik dalších vojáků a spolu masakrují přesně stejné typy lidí jako byli oni sami.Chladnokrevnost je tu vidět na každém rohu a otázkou je zda byl Herold takový hajzl od přírody a nebo zda ho k tomu donutily okolnosti blížícího se konce vyčerpaného Wehrmachtu.Jeho jednání to neomlouvá a právem byl se svými kumpány po válce odsouzen a popraven.Příběhově ta známá byrokratická německá preciznost kontrolovat každého podezřelého dostává trhliny asi stejně jako v dramatu Von Ryanův Expres(1965).Jinak je to velmi povedené a hlavně neokoukaný děj i herci. ()
Robert Schwentke překročil,ale leda tak v lese svoje hovno.Nudná německá bizární ptákovina,která mě opravdu zaujmout nemohla,a ani nechtěla.Pro příznivce divnofilmů jo.20%. ()
Dvacetiletý svobodník Willi Herold je pronásledovaný zběh. Ovšem v posledních týdnech války panuje v Německu takový chaos, že úplnou náhodou najde opuštěné auto s kapitánskou uniformou. Od té chvíle je ze svobodníka Williho kapitán Herold, který bude mít dost drzosti na to, aby si založil svou vlastní jednotku a převzal velení v celé jedné oblasti. A ač je to celé neuvěřitelné, fakt se to skutečně stalo. Celý snímek je stylizován ala Schidlerův seznam. Podobná kamera i černobílý formát. To nejpozitivnější na celém příběhu je jeho originalita. Mnoho podobných válečných snímků jsem neviděl. Němci zde skutečně natočili působivé historické drama (jedno z nejlepších od nich v moderní době), které jde až na dřeň a mapuje nejen příběh jednoho člověka a jednotky, ale i motivy toho, jak se z určitých lidí stali bestie nejhrubšího zrna. Jak chaos dokázal zrodit z obyčejných lidí monstra. Herecky je to geniální a režijní vedení naprosto áčkové. Škoda, že tento snímek nebylo možné vidět v širší kinodistribuci u nás, pozornost si rozhodně zaslouží. Už teď mohu říci, že se Der Hauptmann řadí mezi TOP válečné snímky, které jsem měl tu čest vidět, a že vedle Pianisty, Schindlerova seznamu, Zachraňte vojína Ryana a Nepřítele před branami se tu pro mě zrodilo nové kvalitativní žánrové drama, které mile rád dám do své TOPky a oceňuji ho plným počtem. Jednoznačně si ho zaslouží. 85% ()
Misty uz mozna moc prehnane, ale atmosfera plna zoufalosti Nemcu na konci valky je vystihnuta velmi dobre. Presvedcive herecke vykony, pekna kamera a zajimavy namet. Mile prekvapeni. ()
Na těch pět hvězdiček to strhává fakt, že se jedná o skutečnou událost, což je teda kurevská síla. Jinak je to teda psychická masáž s nepěknou (myšleno pozitivně) atmosférou okořeněná několika chuťovkami jako třeba popravování vězňů protiletadlovým dělem. Nic pro sluníčkáře. 90% ()
Zajímavý psychologický film, co s člověkem udělá uniforma. A jestli to bylo podle skutečné události, tak hodna zajímavý případ. Pokud by o něm existovala nějaká psychologická studie, tak bych si ji rád přečetl, protože tyto momenty by jistě za rozbor stály. ()
No hnusárna je to docela slušná. Jen tak trochu nechápu proč to vyprávět takovýmto suchopárným způsobem. Tak nějak jsem se od zájmu a zvědavosti přes zhnusení přesunul uprostřed filmu k lhostejnosti. Kvality filmu uznávám, ale nebavilo mne to. 60% ()
Těsně před úplným koncem druhé světové války vznikl šokující příběh německého vojáka, který pro záchranu svého života zfalšoval svoji totožnost. Zatímco on svůj nový život jen předstíral, autorita uniformy fungovala jako meč Hitlera. Sama uniforma sice člověka nedělá, ale dává mu moc být takový, jaký ve skutečnosti je. Výborný, mírně artový film s občasnou děsivou hudbou, v závěru ovšem trochu lapající po dechu. 80% ()
Reklama