Režie:
Akira KurosawaKamera:
Asakazu NakaiHudba:
Fumio HajasakaHrají:
Takaši Šimura, Daisuke Kató, Minoru Čiaki, Isao Kimura, Seidži Mijaguči, Toširó Mifune, Kamatari Fudžiwara, Acuši Watanabe, Isao Jamagata, Noriko Sengoku (více)Obsahy(2)
Slavná legenda o hrstce odvážných, kteří se postavili na stranu bezbranných. Nejslavnější japonský film všech dob, předchůdce filmu Sedm statečných.
Těžko by se asi hledal někdo, kdo by neznal legendární americký western o hrstce statečných, kteří se v počtu chabých sedmi postaví přesile banditů, aby ochránili bezbrannou vesnici na odlehlém venkově proti rabování. Western Johna Sturgese patří již téměř půl století k nesmrtelným filmovým evergreenům. Ale jen málokdo ví, že by vůbec nevznikl, nebýt jednoho fenomenálního režiséra, jehož originální umění přesáhlo daleko za hranice rodného Japonska. Že dobrodružný příběh sedmi potulných pistolníků byl přímo inspirován samurajským filmem Akiry Kurosawy, jenž se odehrává ve feudálním Japonsku 16. století. A že to zdaleka není jediný případ amerického hitu inspirovaného dílem tohoto japonského klasika.
(oficiální text distributora)
Recenze (583)
Závěrečná půlhodina je tak vynikající, až je to vyloučeno. Tomuhle říkám velkolepá bitevní scéna; nemůžu si pomoct, ale možná je úplně nejpůsobivější, kterou jsem kdy viděl. Působí to na jednu stranu úžasně civilně a prostě, a na druhou stranu je jasný, že to muselo bejt šíleně vyčerpávající natočit to právě takhle. A to jsem to viděl jen v telce. Dávám si za domácí úkol zopakovat si to ještě na plátně, ač šestá hvězdička už z technických důvodů přibejt nemůže. ()
Rozšířená verze (207 min.) je ještě o stupeň výš. Klenot klasického japonského filmu... ()
Japonské filmy nemám moc rád ani nové a ani ty staré. Mám problémy s jejich tvářemi. Všechny postavy mi tak nějak splývají v jednu a aby toho tady nebylo málo, tak si všichni zvolily ty fešné účesy, tudíž jsem zde rozlišil asi 3 postavy(jeden je na ježka, druhej má jizvu a třetí je asi na ganji,neboť se pořád směje) a zbytek mi splynul. Teď ale k filmu samotnému. Děj mi přišel naprosto hloupý. Parta samurajů jde střežit vesnici, za jejichž obranu dostávají pouze najíst. Pořád někdo na někoho má potřebu křičet. Nájezdníci opakovaně jezdí do vesnice jako prasata na porážku a obráncům to potom jde strašně snadno. Na tu pořádnou řežbu, kde stejně, vzhledem k technickým vymoženostem doby ( Japonci vždycky koumáci nebyli ), nic neuvidíte si musíte počkat asi 2 hodiny, ve kterých se naprosto nic neděje. Pár divně ostříhaných lidí, kterým jde každé oko na jinou světovou stranu jde udělat nábor na samuraje, kteří je ohlídají před kmenem příživníků, kteří plení vesnice, protože nemají co do huby. Kdyby tenhle film neměl tak vysoké hodnocení, tak se na něj ani nepodívám. Do česka asi zavítala nějaká expanze Japonců, která prostě chce svým hodnocením za každou cenu obhájit ten jejich ,,klenot". Jinak si to nedovedu vysvětlit. Úplný odpad to sice není, ale vzhledem k tomu, že je film obrovským způsobem nadhodnocený, tak ten odpad prostě dám. ()
Bylo to fajn. Zbytečně / strašně dlouhé, často spíše naivní / groteskní než vážné / dramatické, ale fajn. Ale i vzhledem k neúměrné délce stačilo jednou, řekl bych... 80% ()
Díky Projektu100 se mi dostalo potěšení zhlédnout toto Kurosawovo dílo v kině, a navíc v jeho prodloužené (207 minut) verzi -- i s původní pauzou uprostřed. :P A dostalo se mi něčeho naprosto nečekaného. Tušil jsem dlouhé (ale skvěle natočené) záběry na přírodu apod. Ovšem jeho podání sedmi vysvoboditelů - roninů - má takový spád, že po těch necelých 3,5 hodinách si řeknete 'cože?! to už je konec??' a ano, bude to konec, ale výborný. ()
Geniální, úchvatné, dokonalé! Každý, kdo se sníží pod pět hvězdiček nemůže rozumět filmu. Tenhle film je něco tak dokonalého, že i Sedm statečných je o drobek slabší. Myslím, že nemá cenu rozebírat Kurosawovu genialitu, nebo nepředvídatelný děj. Chci se zastavit u herců. Vůbec poprvé v dějinách japonské kinematografie jsem přesně rozeznal japonské herce a utvořil si k nim i nějaký vztah. Když pominu Shimuru, který mi už v Godzille dokázal, že je to dobrý herec, tak ze všech jasně dominuje Mifune, který zde podle mě předvedl snad nejlepší výkon svého života. Nakonec řeknu jen, že je neuvěřitelné, že 207 minut trvající film mi utekl jako voda a myslel jsem, že to trvalo tak nejvýš 2 hodiny. Jestli jste u některého Kurosawova filmu usnuli (čemuž bych se nedivil), tak zde vám zaručuji, že neusnete, i když je ten film dvakrát tak dlouhý. Smekám před režisérem i všemi herci. ()
Tak som sa konečne dostal k opakovanému zhliadnutiu samurajov. Ani neviem po koľkých desiatkach rokov. Bol som primerane napätý. Jednak preto, že film mám zaradený medzi stovkou najlepších a jednak preto, že údaj 3:30 h. vzbudzuje rešpekt. A nesklamal som sa. Nemôžem tvrdiť že film ubehol tak, že som si to ani nevšimol. Síce som sa nenudil, ale plynutie času som vnímal. A aj keď mám pochopenie pre iné vnímanie času v roku 1954 a Japoncami, nepochopil som napríklad, prečo dva japonské znaky trónili na obrazovke 4 minúty 10 sekúnd. Ale k vlastnému filmu. Je neskutočne autentický a uveriteľný. Keď majú byť postavy špinavé, chudobné, ustráchané, zbabelé, dôstojné a akékoľvek iné, tak nimi aj sú a pri sledovaní mám dojem, že sa cez nejaký priezor dívam na ľudí z doby a prostredia, v ktorých sa dej odohráva. Problém som mal iba s postavou stvárnenou Toširom Mifune. Na to asi musí byť človek Japoncom, aby tohto nervného, hyperaktívneho, uvrieskaného, ale i vtipného a lišiacky prešibaného samuraja vnímal bez zdvihnutého obočia. Film obsahuje veľké množstvo zaujímavých myšlienok, obrazov a postupov, ktoré môžu zaujať i dnešného diváka. Ale moje povzdychnutie nad tým, že nikoho nenapadlo darovať Kurosawovi nožničky, je aktuálne aj v tomto prípade. ()
Akira Kurosawa patří k tvůrcům, jejichž tvorba mě z větší části dokáže oslovit, ba v jistých případech vyloženě nadchnout (za všechny jmenuji hlavně krimi thriller Nebe a peklo), ale tentokrát jsem u sledování jeho filmu vyloženě trpěl. Na jedné straně obdivuhodnou filmařinu pro mě devalvovaly až neuvěřitelně přepjaté herecké výkony plné směšných křeků a jiných afektovaně podaných emocí. Mnozí spolukomentující tvrdí, že slavný, tří a půl hodinový samurajský epos zasazený do středověku v sobě obsahuje i množství hlubokých myšlenek a nadčasové morální poselství. Nedokázal jsem do tohoto příběhu po většinu času proniknout natolik, abych v něm jakýkoliv přesah vnímal. Omlouvám se obdivovatelům snímku, ale osobně mi nedokázal navzdory několika nesporným kladům přinést zážitek, na nějž bych vzpomínal v dobrém. Rozhodně mě film neurazil, jen nabízí rozvláčný a pro mě osobně nepříliš atraktivní náhled do historického tématu krajiny, jejíž kultura je mi vzdálená stejně jako způsob, jakým film vysílá. 50% ()
Ačkoli Sedm statečných jsem už viděl několikrát a mám ho velice rád, nakonec také musím uznat, že japonský originál je lepší. Trvá skoro tři a půl hodiny, ale uteklo mi to rychleji než řada dvouhodinových filmů. Zkrátka mistrovské dílo! ()
Či je na škodu, že som pred týmto Kurosawom videla Sedem statočných to posúdiť neviem, ide len o to, že príbeh filmu mi teda bol známy. Ale tak by to bolo aj v opačnom garde. Konštatovať musím, že celých 207 minút som sa nenudila. Ako som si prečítala, tak Kurosawa tu použil množstvo filmovacích techník prvý raz a za to klobúk dole. Scénu, kde sa na kopci objavia nepriatelia mám vo filmoch rada, pôsobí vždy hrôzostrašne. Najlepším ale pre mňa zostáva KJUZA, pretože to bol naozajstný samuraj. ()
Nikdy bych nevěřil, že to řeknu ale Sedm samurajů je opravdu lepší než Sedm statečných a to k japonské tvorbě nijak netíhnu. I když jsem shlédnul prodlouženou verzi, utekl mi film docela rychle. Převratná režie, skvělá hudba, kvalitní scenář a nejcharismatičtější herec Takashi Shimura dělají tento film skutečnou legendou. Jeden z velkých restů je smazán ()
Zabíjajte, kradnite, podvádzajte - robte skrátka všetko, aby ste tento film videli. Veľkolepý epos s reálne vykreslenámi hrdinami s veľmi (!) silným sociálnym podtónom. Film má však skoro 3 hodiny, tak sa pripravte na dôkladnú ukážku japonského drsného života a nebudte prekvapení, keď sa po prvej (bez akcie!) polovici objaví prestávka. (No fakt sa v strede objavila čiernota, kde išla len hudba s nápisom "prestávka"). Druhá polovica je už drsný boj pri ochrane obliehanej dediny. "Šibnutý" samuraj sa úplne zaslúžene dostal na plagát, pretože čím viac sa blíži film do finále, tým viac patrí jemu. Nádherný klenot, ktorý nezbrúsil ani čas... ()
V době, kdy ještě Japonsko bylo černobílé, natočil Kurosawa něco obrovského. Film přímo mamutích rozměrů. A jako správný mamut se snímek pohybuje zatraceně pomalu. Zhlédl jsem 207mi minutou verzi a musím říct, že mi to dalo zatraceně zabrat. Ani nevím, jak samuraje ohodnotit. Přeci jen si k většině filmů sedám s tím, že na chvilku vypustím, oddechnu si a podívám se na nějaký příběh. Jenže tady je všechno, od snídaně po odchod samurajů do postele. Tady se sedmi sekáčema prožijete každou minutu dne. A mně se to zatraceně líbilo. Tenhle film rozhodně nehraje na styl, na úžasné bojové scény nebo na drsné hlášky. Samurajové vyzněli velmi realisticky. Byla to pro mě dřina a hned po zkouknutí jsem věděl, že se mi to ohromně líbilo, ale že budu ještě předlouho přemýšlet, zda můžu dát 5 hvězd, ač to rozhodně nebyl film dělaný dle mého vkusu. Ale hledat na mamutovi špatně ohnuté chlupy je kravina. Před výkonem Toshira Mifune padá brada úžasem. ()
„Koncom 16. storočia [v roku 1586] zvierala Japonsko občianska vojna a farmári po celej krajine trpeli pod železnou rukou krutých banditov.” • Mimochodom, všimli ste si toh[t]o poznatku v tom pravom ponímaní, že v tomto MIMORIADNOM: samurajskom epose, alebo teda skôr lepšie charakterizované zrovna v zmysle: výnimočného a unikátneho ARCIDIELA 20. storočia, a vôbec i jedného z najlepších titulov, aké boli kedy nakrútené; sa v patričných úlohách »hrdinských samurajov«, konkrétne objavili až rovno traja predstavitelia z predchádzajúceho, a k tomu i naprosto geniálneho titulu: Rašomón; rovnako taktiež pod taktovkou AKIRU KUROSAWU? Vskutku sa jednalo o Takašiho Šimuru, ďalej vrátane i Toširóa Mifuneho, a to ani nehovoriac o vtedy obzvlášť utiahnutom mníchovi Minoru Čiakovi, po ktorého predchádzajúcich povahových vlastnostiach, tu tentoraz jednoznačne nebolo ani jednej stopy, ba priam úplne naopak! A v podstate Šimurov priamy protagonista: Kambei Šimada, akýsi ústredný líder, či dokonca proste povedzme, že nejaký veľký ŠÉF, tak priamo od neho sa začala absolútne nekompromisne odvíjať celá, a nasledujúca línia udalostí [i vzťahov], nakoľko extrémne ustrašení roľníci ho jedného pekného dňa, prišli požiadať o POMOC ohľadom pomaly sa blížiacej fyzickej katastrofy v podobe niekoľkých desiatok brutálnych zbojníkov, ktorí si určite robia ďalší zálusk na ich ďalšiu zožatú ÚRODU! • To je asi základný, scenáristický pôdorys, pozostávajúci z toho, ako sa skrátka jednoduchí «poľnohospodárski ľudkovia», znenazdajky rozhodli skoncovať s takýmto ["nebezpečným"] spôsobom života, vzťahujúcim sa na to, že po žatvách bývajú v zas neustálom, nekonečnom strese, a to práve iba kvôli týmto surovým kmínom, na ktorých je treba poriadny bič! • Ešte si dovolím upraviť i zásadný údaj, vzťahujúci sa na samotný názov, resp. číslovku tohto MIMORIADNEHO, umeleckého arcidiela: SEDEM SAMURAJOV, ktorý je podľa mňa i jednak mierne zavádzajúcim, pretože čo sa potom ešte konkrétne týkalo rozhodujúceho úderného rozuzlenia zo strany odvážne bojujúcich [kľúčových] postáv, tak doslova v tom MOMENTE, keď sa na nich ihneď [vy]rútila "značná presila" o 35. po uši vyzbrojených mužov na cválajúcich koňoch, tak ak ste správne postrehli, boli už len šiesti [jeden z protagonistov medzitým prišiel o život počas inej akcie], a jednak zase trebárs Mifuneho Kikučijo, ani hneď nebol samurajom, a tak sa mi to tu akosi máličko skomplikovalo s koncovým súčtom, nad ktorým nakoniec možno iba zbytočne špekulujem, no daný postreh nemusí byť celkom od veci, čo poviete? • Na to, že počin trval neuveriteľných a abnormálnych: 3 hodiny, a k tomu i 30 minút - extra naviac = ŠPECIÁLNA EDÍCIA, ale mínus malá 'prestávka'; nielenže ma ani vonkoncom NENUDIL, čo je miestami normálne nepochopiteľné, ale zároveň som bol tak ponorený do diania, že som takmer ani nevnímal reálny čas! Fantázia. • Samurajské kino bolo umiestnené do Obdobia Sengoku [ktoré trvalo zhruba od polovice 15. až do začiatku 17. storočia.], čo sa inakším termínom nazýva aj ako: ČANBARA. Táto kultúra je mi hodne blízkou a sympatickou, a preto som hádam dokázal i naplno [d]oceniť danú vec na totálne MAXIMUM! • Apropo, a radšej tiež zabudnite na zbytočný a plytký remake: Sedem Statočných, ktorý je oproti tomuto ojedinelému unikátu len slabučkým odvarom! • Som presvedčený o tom, že sa v tomto prípade jedná o to, že v rámci celej KINEMATOGRAFIE, ide predovšetkým o silné ARCIDIELO, aké nemá obdoby, a ktoré sa snáď už navždy zapísalo do všetkých filmových učebníc! Akira Kurosawa je súčasne neprekonaným autorom, ktorý nemá žiadnu konkurenciu! PS: Nebyť akéhosi extravagantne-expresívne-energického, hereckého prejavu zo strany Kikučija [Toširó Mifune], tak si myslím, že výsledok by ani zďaleka nebol až tak veľmi interesantným, akým sa vďaka tomu akurátne stal; totižto ja som ho považoval za akúsi hnaciu silu, hnací motor, bez ktorého mimík & gestikulácií & kričania & všelijakých iných výstredností, by to rozhodne nebolo tak dynamické, inými slovami povedané: jeho PREJAV patril k tomu najzaujímavejšiemu, čo toto arcidielo ponúkalo; skrátka ja som si to naozaj plnými dúškami vychutnával, lebo bez toho by titul bol o veľa viac ochudobneným; pre mňa to neznamenalo rušivý element, ako pre niektorých divákov, ktorým to zakaždým strašne prekáža. () (méně) (více)
Skvělý film. Nevím jak je to možný ale celé tři a půl hodiny jsem se bavil. Filmu hlavně vévodí skvělí herci, perfektní kamera a povedená hudba. Alespoň pro mě lepší film než americký remake Sedm statečných. ()
Komentoval jsem (a se Sedmi statečnými porovnával) tady: http://scobak.blog.sme.sk/c/87005/Poznate-film.html Asi můj nejvíce "okoukaný" kurosawův film. ()
Asi tolik... Jestli existují filmy jimž nemám co vytknout, tak Sedm samurajů je jedním z nich... Psát cokoli dalšího by bylo nošením sov do Athén... 100% ()
Stopážově rozmáchlé Kurosawovo dílo a předchůdce Sedmi statečných (které jsem ale zatím neviděl) nabízí i téměř po šesti dekádách úžasnou akční podívanou s prvku humoru a dramatu. Neříkám, že bych celé tři hodiny zíral na obrazovku s otevřenou pusou, ale mě se ty bitky, záběry kamery a Kikučijovy trapasy prostě líbily. Zkrátka japonský velkofilm, který je možná delší než se hodí, ale za zhlédnutí určitě stojí. ()
3,5*/5..Beriem a akceptujem toto dielo ako tri a pol hodinovú dobrodružnú rozprávku, kde je všetko tak trochu pritiahnuté za vlasy, kde každý na každého za každej situácie vrieska jak drbnutý alebo niekam beží jak drbnutý, kde postavy nie sú brané tak vážne, ale sú skôr karikatúry (napr. "dedeček"), kde je tempo deja pozvolné z dôvodu mnohých scenáristickým odbočiek...Beriem taktiež, že na rok 1954 sú niektoré pasáže absolútne novátorsky pojaté a niektoré akčné scény skvelé. Paradoxne, režisérska invencia sa tu často strieda s režisérskym infantilizmom a vedenie hercov v mnohých pasážach mi prišlo minimálne polodementné. Kurosawa musel dozrieť, aby natočil niečo tak komplexne silné ako Dersu Uzala a esteticky nádherné a kreatívne exibicionictické ako Dreams. Aby som sa vrátil na úvod, AKCEPTUJEM Sedem Samurajov ako dobrodružnú rozprávku, absolútne ODMIETAM akceptovať Sedem Samurajov ako jeden z naj filmov histórie... a zaujímalo by ma, koľko ľudí dalo plný počet úprimne a koľko len pod tlakom konformity! ()
Ale jsou to hodně silné 4*. Kam se na Vás, mistře Kurosawo, hrabe americký blábol Sedm statečných. ()
Reklama