Režie:
Bertrand BonelloScénář:
Bertrand BonelloKamera:
Léo HinstinHudba:
Bertrand BonelloHrají:
Vincent Rottiers, Finnegan Oldfield, Hamza Meziani, Manal Issa, Laure Valentinelli, Rabah Naït Oufella, Ilias Le Doré, Luis Rego, Adèle Haenel (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Ráno v Paříži. Několik mladých lidí z různých prostředí. Nezávisle na sobě začínají podivný balet v labyrintu metra a ulicích hlavního města. Zdá se, že je vede nějaký plán. Jejich pohyby jsou přesné, téměř nebezpečné. Stahují se k jednomu bodu, obchodnímu domu právě ve chvíli, kdy zavírá. Začíná noc. (Film Europe)
Recenze (54)
Upřímně, za zrovna bystrého chlapce se nepovažuji a proto na filmech velmi oceňuji, když je tam postava XY, která se chce dostat z bodu A do bodu B a tento náročný úkol vyřeší ideálně tak, že z bodu A vyjde a do bodu B se plynule přesune. Pak jsem jako divák velice vděčný. Sleduju excelentně hladkou lineární přímku, u které nemusím do procesu pochopení zapojovat důvtip ani své vědomosti nastřádané ze šesti úspěšně absolvovaných tříd základní školy. Ovšem pak tu máme filmy, kde postava XY zahajuje svoji cestu nepochopitelně z bodu K, pak to vezme kolem eRka k eSku, kde potká postavu EF, tak spolu chvíli kecají, pak tam skočí flashback, jak EF s TU plánují nějakou nekalost, ovšem jakou už se nedovíme, protože XY s EF zpátky v přítomnosti kráčí k bodu G, jenže u Déčka špatně zatočí a omylem dojdou k číslu 6, takže se kolem Q vrací zpět, jenže narazí na TU s LM, mrd, flashback, ukazuje se, že XY a LM byli dřív milenci, mrd, současnost, EF je v rozpacích, tak všechny pozve do Véčka na drink, kde se hodinu nic neděje a jenom se žvatlá, TU vyčítá EF její vztah s NO, nakonec se tam objeví blbeček, na kterýho už nezbyly v abecedě písmena, takže se mu familiárně přezdívá 卡雷尔, a ten všechny do toho zasranýho Béčka teleportuje! No považte, vždyť z toho by jednomu praskl čurák, slabší povahy mohou i zkolabovat. Nocturama naštěstí tak extrémní není, ale nasnímat jeden výstřel z osmi různých a po sobě krátce jdoucích pohledů, to je fakt na záchvat. Avšak téma je to bezesporu zajímavé, poutavě natočené a pro žabožrouty aktuální každým novým dnem i nocí. Hvězdu navíc za soundtrack a poslední kurevsky tíživou půlhodinku. ()
Velká stylovka! Nechal jsem se prostě totálně vtáhnout a pohltit. V současné době výbušné téma, sorry za pun, zpracované až předvádivým způsobem evidentně sebejistým a sebevědomým filmařem. Do hloubky to nejde, což bude řada lidí kritizovat, ale já v tomto případě vůbec nemám potřebu. Mimochodem geneze projektu spadá do doby před událostmi, které to tak moc připomíná, takže žádné zneužívání tragédie k umělecké exhibici. Kulisa mnoha známých pařížských míst pak pro mne ryze osobním bonusem. ()
Těšil jsem se na velkou stylovku, jak tu někteří tento film označili. Prvních půl hodiny jsem ale pozoroval nezávisle na sobě řadu různých postav, které se nenápadně prochází po Paříži a nevytváří vůbec žádné hodnoty. Po té první půl hodině jsem opravdu měl co dělat, abych se probral z mrákot, protože to, co mělo vytvořit atmosféru, a opravdu to tu řada lidí tak označila, mě v podstatě uvedlo do strašného smutku, protože to nepřineslo nic hodnotného. Následný průběh už byl daleko zajímavější, protože jsem začal chápat to, kam tvůrce vůbec míří a na co v dnešní době naráží. Ono francouzský filmový tvůrce a dnešní imigrační politika trošku jde k sobě a Nocturama na to naráží z jiného, ale opět zajímavého úhlu. Nakonec jsem byl překvapen, kam až tvůrci dokázali zajít, ale že bych z toho musel být vysloveně vydřený, to ani ne. Nezvládli to úvodem, který ve mě měl umocnit lidské pachtění za západním životem, ale přitom mi bylo líto předchozího času, který jsem mohl využít úplně jinak. Nakonec ale OK, jen se připravte na 130 minut, u kterých si nejsem jist, že za tu myšlenku vlastně stojí. Ale když nad tím přemýšlím, tak možná trošku i jo. ()
Čím méně se vysvětluje proč, tím lépe to funguje. První čtvrthodina, která opisuje nesrozumitelné trajektorie, je mistrovská. Mezihra s pokusy filozofovat slabší. Druhá půlka v obchodním domě nevyrovnaná, ale jako čistý eskapismus bez racionálních vysvětlení, proč ne. Bonello natočil Slona v Úsvitu mrtvých, bohužel mu do toho vlezla zlá realita a Paříž skutečně vzplála. Nocturama toho moc neřekne, ale dovede zapůsobit. Je to taková hermeticky uzavřená nádoba, v níž je každá revolta marná, každý plán nedomyšlený a každý exit vede zpátky do té samé místnosti. V tom je její síla i slabost. Nablýskaná noční můra o světě, který má nadbytek i nedostatek zároveň. Natočit to rok po London Riots, je z Bertranda generační vizionář. Takhle jenom stylový poeta, který přišel pozdě. ()
Choreografia pohybov mestom, jeho podzemím i administratívnymi budovami má zrejme nejaký plán. Áno je to Paríž. Áno je to skupina mladých ľudí. Majú plán. Cieľavedome idú za jeho uskutočnením. Neštítia sa ničoho. Z bodu A do bodu B. Z nevyhnutnosti do nevyhnutnosti. Bez východiska. A rovnako ako v otvorenom priestore mesta alebo metra, alebo akcie samotnej, neustále sa zdá, že sa všetci aktéri točia v kruhu. Nenachádzajú východ, nenachádzajú riešenie. A možno ani zmysel. Ako hovorí jedna dievčina z ulice: "bolo to nevyhnutné." Nuž možno bolo, len cieľ a zmysel nevyhnutnosti unikajú. A vôbec nechýba, že neboli vo filme predstavené. Pretože aj keď boli, neboli. Vynikajúci balet konzumom sveta, z ktorého sú aktéri znechutení, bojujú proti nemu, aby ním boli pohltení a nakoniec zničení. ()
Od úvodu veľmi zvláštny počin, ktorý som vďaka dostatočne "mätúcemu" obsahu nevedel nijak odhadnúť. Priznám sa, že to bola z mojej strany viac menej exkurzia do neznáma, vôbec som netušil do čoho idem, čo v konečnom dôsledku celkom slušne zmiešalo mojimi pocitmi i dojmami. Skutočne podivná atmosféra sprevádza tento film, pričom "Nocturama" zrejme sadne len určitej skupine divákov. Minimum akcie, dialógy spočiatku strohé, neskôr vhodné najmä pre politických intelektuálov. Nakoniec, presne týmto smerom sa samotný dej uberá. Rebelujúca mládež, ako "Nepriatelia štátu". Napriek odlišnému postaveniu v spoločnosti či inteligenčnej úrovni - jeden cieľ, jedna idea. Solídny film .. ()
Pocity více než rozporuplné. Třeba tomu dám druhou šanci a rozepíšu se víc. ()
Naprosto fascinující začátek s turbo střihem byl postupně zapomenut ve stále se opakujících schématech. Skoro to vypadá, jsko kdyby první půlhodinu točil někdo jiný, někdo neskonale invenční a schopný vybudovat téměř zázrakem fsntastickou atmosféru. Ta se s přibývajícími minutami postupně vytratí. Velikànská škoda začít točit film, když mám materiál s potenciàlem jen na jeho čtvrtinu. Ovšem dlužno dodat, že půlhodinu naprosto úžasnou, snad ještě nikdy jsem u filmu nebyla tak napjatá. ()
Neuveriteľne ma serú takí kokotkovia, ako ten David. Od momentu, kedy sa pošťal, sekal najsamväčšieho bouchača v kvádre na scéne! Nenormálne mi skurvil celý film ten chlapec... ()
Čert to vem, že to místama nedává moc smysl (proč se všichni schovávají zrovna v obchodním domě?), když tvůrci ve druhé polovině rozjedou v nákupním centru parádní obrazové exhibice. Jeden z filmů roku. Fakt. Festival francouzského filmu, Světozor. ()
Na úvod je třeba říct, že v Cannes jsou pěkný moče a nyní můžeme k filmu. Dlouhé kamerové jízdy, mlčenlivé postavy, nevyřčené motivace a jen nárazově definované postavy napovídají, že Bonello pracuje se záměrnou odtažitostí, aby vytvořil neuchopitelnou a obecněji aplikovatelnou, bezútěšnou společenskou reflexi. A v určitých aspektech mu to vychází, protože ono odhadování motivací, nemilosrdné chování postav, hermetická klaustrofobie figurínového obchodního centra i problematický policejní zákrok v závěru nepříjemně provokuje a vzbuzuje otázky. Problém však není primárně v tom, že na ně není ochotný odpovídat, a to ani mimo rámec filmu, ale to, že nepochopil, že natáčí čistý thriller a ten, chtě nechtě, má svá pravidla, aby dokázal mít patřičný náraz. Zatímco v mnoha úsecích Nocturama může připomínat Van Santova Elephanta (který je však ve své kategorii "film prostor" někde jinde), tak spíše dojíždí na to samé, co loňská jednozáběrová manýra Victoria, a tedy to, že není schopný nebo ochotný využívat formálních zkratek. Victoria měla ten problém, že prostě musela být jednozáběrová, takže se s tím nedalo moc co dělat, Nocturama se takto rozhodla dobrovolně a proto jakkoli film má veškeré thrillerové propozice (film se odehrává během několika hodin, postavy jsou vytrženy ze svého světa, jednají extrémně a zejména lidsky chybují a nechovají se racionálně, což je vzhledem k situaci ale pochopitelné), odmítá tento žánr přijmout, asi, aby se ve svých očích nedevalvoval. Tím se z něj však často stává nabubřelá nuda s iritujícími protagonisty, kde se není koho a čeho zachytit. ()
... takže pamatujte, děti, terorista klidně, ale za žádnou cenu nepřítel státu! --- Přesně takovou svůdnou podivnost jsem si od Nocturamy sliboval. Všechny tři pasáže, na který se dá film celkem úhledně rozdělit, mají svý zvláštní kouzlo; Dannyho parťáci na úvod, absurdní skoro-až-komedie na zaplácnutí času v prázdnym obchoďáku, a konečně ryzí mučírna... právě za ten třetí element potom dávám trochu benevolentní a vrchovatě masochistickou pátou hvězdu. Pořád to rozdýchávám. [19. Festival francouzského filmu] ()
O filmu je lepší předem si nic nezjišťovat, jelikož pak Vás první polovina zcela "semele". Všechno zde funguje na 100%, od atmosféry, přes napětí, konče u pocitu nejistoty, kam parta výrostků míří a co má v plánu. Bohužel, tato skvěle nastavená laťka poněkud zakolísá u poloviny druhé, která s odehrává v obchodním domě. Zde se začne často vyskytovat jev hluchých míst a scén, což kazí jinak dobrý výsledný dojem. Tomu všemu je ale naštěstí konec u finále, které se nese v podobném syrovém a šokujícím duchu jako první polovina. Nocturama na svém důrazném vyznění přidává i faktem, že něco podobného se v Paříží vážně odehrálo. Šokující a vtahující filmařina, kterou vřele doporučuji. ()
Těžká hodina příprav a pak trošku solidní bum, a zase nic obchoďák a nuda jako vážně příběh úplně o ničem. ()
Těch bezdomovců mi bylo líto. ()
Mě to dost připomínalo Fassbindera, jen zábavnějšího a výrazně koukatelnějšího. Cením, že to není ideově doslovné, že to je přísně ambivalentní a drží se to, více než čeho jiného, snové logiky. ()
Nocturama je na jedné straně poměrně zajímavou a slušně zpracovanou sondou do klíčového dne rebelující mládeže s velice aktuálním tématem, která však působí v jádru prázdně, zmatečně a tak trochu o ničem.[50%] ()
Úctyhodný pokus vykresliť labyrint duševného vesmíru protagonistov, ktorí zosnovali teroristický útok na francúzsku metropolu. Je to samozrejme z určitého hľadiska groteskné, všetká tá zoskupenosť v obchodnom dome, ktorá je pre nich najnebezpečnejšia (po čine) a pritom ich teroristický útok bol tak prefíkaný a prepracovaný, že by sa zato nemuseli "hanbiť" ani tajné služby pri vyvolávaní prevratu v krajinách tretieho sveta. Nocturama je ale štýlová jazda, ktorá chvíľkami preskupuje surový realizmus s improvizačnou podivnosťou. Tvorcovia ma akoby vyviedli z omylu, že najstresujúcejšia a najdlhšie trvajúca pasáž je pri útoku prípravná, ale práve noc po jej uskutočnení. Výborné vizuálne kulisy a pravidelný slučkový rytmus sa vám vpije do mysle s neopakovateľnou gráciou a hĺbkou prežitku. ()
Nepříjemně znepokojivý snímek, který má takovou zajímavou stylizaci, že si chvíli říkáte, jestli to třeba vlastně celé není improvizace. Ale ono se to ve správnou chvíli zlomí a je to docela působivé. Je to film o dnešní době. Bohužel jsem měl pocit, že to neříká nic nového, ale jen ukazuje, co tu můžeme mít. A možná trochu i proč. ()
Nalákal mě Vincent Rottiers v anotaci filmu. Jinak jsem se ale dost nudil._____ 1) Tvůrci sázejí na to, že divákovi neposkytnou relevantní informace, ten tudíž neví, co se děje a dohaduje se._____ 2) Snímek nastoluje otázky, na které si musí divák odpovědět sám._____ 3) Velmi se mi nezamlouval konec. Relativizuje vyznění celého snímku a posouvá film do jiného žánru, než se jeví během jeho průběhu._____ 4) Zajímavý koment: Marigold****, SaNcHeZ_cz**. ()
Reklama