Režie:
Sergio LeoneHudba:
Ennio MorriconeHrají:
Clint Eastwood, Marianne Koch, Gian Maria Volonté, Wolfgang Lukschy, Sieghardt Rupp, Josef Egger, Antonio Prieto, José Calvo, Margarita Lozano (více)VOD (2)
Obsahy(3)
Když se dva hádají, třetí se směje. Clint Eastwood v hlavní roli filmu, který napsal pravidla spaghetti westernu. Prach, vítr, žhavé slunce Nového Mexika. Do města rozděleného válkou dvou klanů přichází cizinec. Je klidný a mlčenlivý, z nebezpečí hrozícího ze všech stran si nic nedělá. Brzy rozehraje riskantní plán: nabídne své služby oběma soupeřícím rodinám s cílem využít jejich nepřátelství ve svůj prospěch... První výprava režiséra Sergia Leoneho na westernovou půdu předznamenala zrod legendy. Leone čerpal ze snímku Tělesná stráž (Jodžimbo) Akiry Kurosawy, ve kterém je záhadným hrdinou bezejmenný samuraj bez pána. V rozhovorech se však přihlásil i ke klasičtějším inspiračním zdrojům (byla mezi nimi také Goldoniho hra Sluha dvou pánů). Hlavní postava redefinuje obvyklý typ kladného westernového hrdiny – z ulízaného džentlmena typu Limonádový Joe se protagonistou náhle stává cynický, osamělý pistolník, jehož motivací není ani tak dobro, jako spíš vidina výdělku. Clint Eastwood vytvořil v této postavě novou ikonu – drsňáka s kamennou tváří a dokonalou muškou, který otevírá ústa, jen aby vypustil lakonickou hlášku (režisér o Eastwoodovi prohlásil, že má dvě herecké polohy – s kloboukem a bez). Dobrodružnou pouť neproniknutelného pistolníka doprovází hudba Ennia Morriconeho, pro kterého se spolupráce s Leonem stala výtahem ke slávě. Nejslavnější hudební motiv z Pro hrst dolarů později použil i Quentin Tarantino v Kill Bill 2. Snímek Pro hrst dolarů vznikl v roce 1964 a byl vzápětí následován snímky Pro pár dolarů navíc (1965) a Hodný, zlý a ošklivý (1966). „Dolarová trilogie" se stala milníkem žánru a stylistickým vzorem všech příštích spaghetti westernů. (Česká televize)
(více)Recenze (599)
Leone se musí nejprve rozcvičit. Hudba a několik kusých scén samozřejmě koketují s genialitou, ale celek spíš tápe. Čtyři hvězdy určitě, ale bez jakéhokoli výhledu na plný počet, což je u Leoneho zklamání. ()
výbornej film, který je jeden z prvních westernů, kde z kladného hrdiny udělají málomluvného tvrďáka s rychlou muškou a tvrdýmí pěstmi a tím nastolili trend, který přetrvává až do dnes. Je sice první, ale to neznamená, že je nejlepší, na muj vkus je tam malo přestřelek s Clintem Eastwoodem a má to troch slabší děj, ale jinak se to určitě řadí mezi top 10 nejleších westernů ()
Nepřiznaný remake Kurosawovy TĚLESNÉ STRÁŽE (Kurasawa taky na Leonem vysoudil 15 procent tržeb a vydělal tak na remaku víc než na originálu, načež Leonemu napsal: "Je to skvělý film, ale můj film"), první spaghetti western, kterému se dostalo široké mezinárodní distribuce a otvírací díl Leoneho dolarové trilogie (dále PRO PÁR DOLARů NAVÍC a HODNÝ, ZLÝ A OŠKLIVÝ), který udělal z Eastwooda (populárního v Americe díky westernovému seriálu Rawhide) mezinárodní hvězdu, ale Leone i Morricone (kteří se tu sešli poprvé) se jím jen rozjížděli. Vedlejší zdroj zábavy může poskytnout srovnávání s dalším remakem téhož, Hillovým POSLEDNÍ ZůSTÁVÁ s Bruce Willisem. Mimochodem Charles Bronson odmítl roli Muže beze jména s tím, že jde o nejhorší scénář, jaký kdy četl. Spolu s jiným kandidátem na tuto roli, Henry Fondou, se pak sešli v Leoneho TENKRÁT NA ZÁPADĚ. ()
Tenhle kultovní western vznikl prakticky v téže době jako můj vysoce oblíbený snímek Limonádový Joe a ten si utahuje přesně z toho, na čem naopak Leone programově staví. To znamená na zdůrazňovaných žánrových klišé, naivitě děje a nerealistickém vidění historických událostí a dějů. V případě Leoneho snímku u mě ani trochu nefunguje nostalgie, která v některých případech ovlivňuje, konec konců nejen můj, poměr k hodnoceným filmům, protože jsem tenhle kousek během dospívání neviděl. Samozřejmě Pro hrst dolarů stojí na počátku subžánru spagetti westernů, je to uznávaná klasika a pochopitelně tam bez větší námahy nalézám prakticky všechno, co zapříčinilo úspěch Leoneho tvorby. Výborná práce s kamerou, scény vystavěné tak, aby maximalizovaly ty nejzásadnější lidské emoce, ostrý protiklad kladných a záporných postav, prostřihy na zpocené zarostlé tváře a divoký svit v očích, vůbec smysl pro filmový detail a skvělý casting, který mimo jiné pomohl do sedla Clintu Eastwoodovi a udělal z něj hvězdu světového formátu. Jenže co naplat, k westernu - a to jsem psal ve svých komentářích už víckrát - mám opravdu vlažný vztah, a tak nemůžu přehlédnout spoustu nedodělků. On se v tomhle filmovém žárnu Leone teprve hledal a piloval svůj režijní rukopis. A zatímco v jiných zábavných žánrech, které jsou mi blíž, žánrová klišé odpustím mnohem radši, tady jsem k nim nesmiřitelný. Například klíčové scény typu přepadení vojenské kolony nebo likvidace baxterovského doupěte jsou natočené opravdu špatně a přímo volají po parodii. Jen si povšimněte těch desítek mužských postav, které se po zásahu do hrudi napnou, chytí za srdce a s typickým pohybem se pomalu klátí k zemi. Scénář je celkově naivní a člověk u téhle produkce prostě nemůže používat mozek. Ve svých pozdějších filmech Leone přidával mnohem větší myšlenkovou hloubku, nové motivy a i Morricone se vzepjal k mnohem emotivnějším výkonům. Pokud už western mám raději realističtější styl, který například předvedli Coeni ve svém novém zpracování Opravdové kuráže. Tomuhle filmu schází spousta toho, co ve filmové tvorbě uznávám, tzn. realističnost, syrovost, řekněme vnitřní logika příběhu, a naopak přečnívá všechno, co mě od tohoto žánru odpuzuje. Celkový dojem: 40 %. ()
„Mrtví můžou být někdy užiteční. Už mi párkrát pomohli z problémů. Zaprvé, jsou zticha. Zadruhé, když to umíš, tak vypadají jako živí. A zatřetí, když na ně vystřelíš, nemusíš se bát, protože už jsou stejně mrtví. Rozumíš?“ Eastwood (resp. Joe, Monco či Blonďák, vyberte si postavu dle libosti) a jeho duchaplné rozumy mě asi nikdy nepřestanou bavit. A to se tu teprve rozjížděl. Ostatně jako samotný režisér Leone. Jde poznat, že jde o úvod do trilogie, a přestože označení „generálka“ tenhle snímek trošku dehonestuje (protože nastavenou kvalitu by mu mohl leckterý film závidět), dost se k němu hodí, ostatně to, s čím přišel tenhle díl, pak bylo v dalších 2 dovedeno takřka k dokonalosti. Hlavní postava baví tím, jak nádherně profituje ze situace a přebíhání z jedné strany na druhou, ovšem nebojí se i pořádně přitvrdit, když se musí postavit Ramónovi (už v tomto díle výborný Volonte). Jinak, skládat poklonu perfektní zvukové a hudební stránce je skoro povinnost, a přestože jde o nejslabší díl z celé trilogie, s přehledem je to na solidní 4*. ()
Když hrajete na dvě strany, je nezbytné stát na hraně. Menší bratříček Tenkrát na Západě a Hodný, zlý a ošklivý se Kurosawově předloze přinejmenším vyrovná. Mifune je sice o něco charismatičtější než Clint, ovšem druhé straně přináší body těžké váhy Leone/Morricone a více mazácký závěr. Znáte sebevědomější pistolnickou hlášku než: „Připrav tři rakve.“?. To trumfne snad jen Harmonika a jeho: „You brought two too many.“ ()
Není to úplně největší skvost, který bychom hledali na nějakem piedestalu v Leonově pozůstalosti. Takzvané špageti westerny natočil mnohem lepší. Z tohoto filmu se snadno zapamatuje spíše unikátní hudba Ennia Morriconeho a strnulý smrtící výraz Clinta Eastwooda, než nějaký příběh. Ten je tu dost jednoduchý. Jenže v jednoduchosti je krása a to Sergio Leone věděl. ()
Pro mně geniální klasika. Eastwood, Leone, Morricone. To byla parta! ()
Príjemná fajnšmekerovka a drsná ťažkofrajerina v podaní ultracool Clinta. Perfektný westerník, ktorý je určite povinnosťou pre milovníkov žánru aspoň raz mesačne. Skvelé prestrelky podporené (ako je to u Leoneho pravidlom) dobrým príbehom. Willis to využil, aj keď nie v nie najslávnejšom remaku, no na tento tromf sa ťažko nadviaže. Trošku ťažkopádne scény mi však uberajú na úplnej perfektnosti. Hudbou si ma však film hneď získal späť. 85%. ()
Po třetím, pak druhém díle této trilogie, jsem se konečně dopracoval k prvnímu:-). Možná jsem byl trochu namlsaný, a proto se mi zdál tento film trošičku slabší. I přsto zůstává naprosto vynikajícím westernem. Eastwood je prostě třída. Leone pochopitelně taky. ()
Ak bol niekto majster v natáčaní klasických westernov s odvážnymi i zbabelými mužmi Divokého západu, zaujímavým scenárom a skvelými hercami - tak to bol legenda westernu Sergio Leone. Aj napriek tomu, že westerny nemajú pre moju vekovú kategóriu, prirodzene, až také čaro, rada zapadnem medzi prostredie s puškami a silnými rečami tam, kde sa tvrďasi bijú za prestíž, nedocenenú pýchu a kde pre nežné polovičky niet miesta :-) Navyše, hudba Ennia Morricone je pre western nevyhnutnosťou. Eastwood s cool cigaretkou dokazujúci svoju nadradenosť, parádny. ()
Neznámá doba, neznámé místo, neznámý muž. Nikdo neví, jak se jmenuje, odkud se vzal, co tu dělá nebo kdy vypadne. Nemluví, jen pozoruje situaci a ve správném okamžiku dokáže sejmout i několik nepřátel najednou. Vždy stojí uprostřed bitevního pole, spolupracuje s oběma stranami, aby nakonec dostal všechny. Proč to dělá? Jde mu o pomoc obyčejným obyvatelům vesnice? Záchranu jedné bezmocné rodiny? Nebo se to vše děje jen kvůli několika málo zlatým mincím? Nikdy se to nedozvíte. A ani to vědět nepotřebujete. Clint Eastwood svého hrdinu beze jména vystihl tak, že se vám na jazyk derou slova jako drsný, cool, tajemný, zajímavý, neproniknutelný. Nedává najevo, co si myslí, ostatně sám Leone o Clintovi prohlásil, že má jen dvě výrazové polohy: tu s kloboukem a tu bez něj. Osobně přiznávám, že jsem se sledováním snímků z dob divokého západu skončila ve dvanácti letech, protože mě nebavily, ale jestli je celá dollarová trilogie alespoň z poloviny tak dobrá jako její první díl, asi jsem se právě zamilovala do spaghetti westernů. ()
Díky Bohu za tak výjimečnou konstelaci hvězd a za spolupráci celého vesmíru, jenž umožnil roku 1928 zrození někoho tak výjimečného jako je Ennio Morricone. Každý snímek, který je obdařen hudebním doprovodem tohoto génia, se nadosmrti řadí k zářivým hvězdám filmového nebe. Zážitek je umocněn o to víc, pokud se režisérské židle chopí další talentovaný a velice schopný člověk. Luxusní dortík olemovaný hereckými třešinkami pak časem na své kvalitě a chuti neztrácí, ale naopak stále jen přidává. ()
Tak tady to všechno tenkrát začalo. Pro western, pro Eastwooda a možná i pro Leoneho. Když do do jednoho malého městečka přijel jeden pistolník. Příběh je jednoduchý, ale sympatycký, stejně jako postavy v něm. A Clint cedící hlášky skrz věčně zapálené žváro je prostě k sežrání. Když má člověk prachy v kapse začne si vážit klidu. ()
Dodnes mě sice bolí uši z přepáleného zvuku ve 429, ale když opět dorazila Jindra, rozsekla to svým butch přístupem a bylo zase dobře. ()
Excelentny "remake" a execlentny spagetti western v jednom. Kurosawov Yojimbo a jeho hrdina Sanjuro boli preneseny s feudalneho japonska na divoky zapad v skvelej a pritom takmer nezmenenej podobe. Prave na tomto priklade sa da najlepsie pozorovat, ako vela maju samurajsky a westernovy film spolocne (samozrejme berieme v uvahu hlavne filmy, ktorych hlavna postava - kowboj/samuraj, je obrazom tzv. vlka samotara). Svojmi kvalitami a jedinecnostou (Eastwood, Morriconeho hudba) sa vsak tento film povisil nad pojem "remake" a stal sa klasikou samou o sebe. Tak, ako je Yojimbo klasikou samurajskou, tak je Pre hrst dolarov klasikou westernovou. A to, ze maju spolocny pribeh a hrdinu je ich vlastnostou, ktora je krasnym prepojenim kinematografii dvoch absolutne odlisnych krajin. Film ako cesta k zblizovani ludi a narodov ! :-) (10/10) ()
Prachsprostě lákavá překopávka Kurosawy, která začala žít vlastním životem a stala se klasickou svého žánru. Kdo za to může? Clint? Ennio? Sám Sergio? Všichni a nikdo, cabrones! ()
Ze sentimentu k látce a úcty k legendě Leonemu horko těžko za tři. U Fistful of Dollars je znát, že kultovní trilogie je teprve v zárodku. Chybí rozpočet a technická stránka je všelijaká. Základní kameny však úspěšně položeny. Eastwood se žvárem v tlamě, unikátní Ennio Morricone a překvapivě dobře napsaný příběh, ve kterém to občas vypadá jak reklama na špagety bolognese. ()
Westernový remake Kurosawovy Tělesné stráže aneb film, který napsal pravidla spaghetti westernu. Zcela evropský, neamerický, pohled na westernový žánr - trochu komiksový, syrový a zábavně upřímný. Sergio Leone se stal režisérskou star (i když je film na jeho vkus zatím příliš svižný), Ennio Morricone se vyšplhal na žebříček nejžádanějších hudebních skladatelů a Clint Eastwood se stal přes noc hvězdou. Nízkorozpočtová řežba, která i po tolika letech dokáže oslovit. 93%. ()
Tak toto je presne taky western, aky mam rad a aky by mal byt. Neviem preco, ale nejak neviem prist na chut SIEDMYM STATOCNYM (1960), aj ked tym nechcem povedat, ze by to bola somarina, ale proste nepovazujem ho za jeden z najlepsich westernov a pritom aj Vinnetouvky ma velmi bavili. Clint Eastwood je jednoducho aj s tou svojou cigaretou cool a vie postrielat behom pol sekundy hned troch zlocincov naraz. Pacilo sa mi tu, ako dokazal postvat hned 2 bandy proti sebe, Baxterovcov a Rojovcov. Zaverecna prestrelka nema chybu a hudba Ennia Morriconeho tomu pridava tie spravne grady. Pocas filmu som premyslal, kde som ten oblek C. Eastwooda videl a spomenul som si na NAVRAT DO BUDUCNOSTI 3 (1990), kde bol podobne obleceny aj Michael J. Fox a vlastne aj preto si tam vymyslel meno Clint Eastwood :-). ________ Clint Eastwood - (Joe) +++ Marianne Koch - (Marisol) +++ Gian Maria Volonté - (Ramón Rojo) +++ Wolfgang Lukschy - (John Baxter) +++ Sieghardt Rupp - (Esteban Rojo) +++ Joseph Egger - (Piripero) +++ ()
Reklama