Režie:
Thomas StuberKamera:
Peter MatjaskoHrají:
Franz Rogowski, Sandra Hüller, Peter Kurth, Andreas Leupold, Michael Specht, Ramona Kunze-Libnow, Henning Peker, Steffen Scheumann, Matthias Brenner (více)VOD (2)
Obsahy(1)
Christian je rváč a muž s pochybnou minulostí, který svým zjevem evokuje pitbulla. Jednu etapu má za sebou, tu druhou začíná jako pomocná síla ve velkoskladu, kde je jeho nejzářivější perspektivou možnost obsluhovat vysokozdvižný vozík. Pro někoho, kdo sotva zvládá svůj vlastní život a vegetuje na sociálním dně, je i tohle velká výzva. Christiana se ujímá veterán Bruno a zasvěcuje ho do mikrokosmu, v němž se žije podle specifických pravidel a ve svérázných bublinách jednotlivých oddělení. Při jedné z pauz potkává Christian prostořekou a okouzlující Marion z oddělení lahůdek. Láska mezi regály je křehká, civilní a realistická romance z místa, kde není vidět na nebe. (Film Europe)
(více)Recenze (67)
Tak nezáživne spracovaný film som už dlho nevidela! A z toho záveru som mala depku aj ja.. nielen všetci tí zamestnanci. Nechala som sa zlákať dobrým hodnotením a "láskou", s ktorou to malo pramálo spoločné (možno ešte keď tak s platonickou). Tento film je jedna dlhočizná deprimujúca jazda, ktorá nemá konca... ()
Nádherný, intimně originální příběh, která staví na jedinečnosti postav i prostředí ve kterým se příběh odehrává. Počáteční komediální scény s ještěrkama mě připoměli éru němých grotesek, tulák Charlie by si tady pošmák. Ovšem bylo by velkou chybu dávat filmu žánrovou škatulku, život jí taky nemá a tenhle svět ve světě měl v sobě, radost, bolest, osamění, lidskost, přátelství, tajemství a hlavně cit. Herci svým civilním, přirozeným hereckým projevem dali všem postavám velmi sympatickou existenci mezi regály. ()
║Rozpočet $-miliónov║Tržby Celosvetovo $663,000▐ Určite som čakal o kapánek viac než taký v konečnom výsledku nehybní, monotónny dej. Zo začiatku to prišlo fajn, taký tichý tutko medzi regálmi skladu sa oťukáva, pri kolegoch a skoro pohľadnej kolegyni ale keď sa to ani po hodine nikam ráznejšie nepohne... /videl v kine: 55%/ ()
„Víš, jak se zdraví Eskymáci?“ Skladníci, pozor na slečny ze sladkostí! Ten název je trochu zavádějící, nejde o typický milostný příběh a už vůbec klasickou romantickou komedii. Film nabízí posmutnělý, občas lehce úsměvný (smál jsem se u instruktážního videa pro ovládání ještěrek) příběh ne jako, ale opravdu ze života (s výjimkou těch 2 podivných návštěv). A pod to se můžu podepsat, neb mám z tohoto prostředí osobní zkušenost. Snímek mě chytil hned od začátku (tvůrci se mi do přízně vetřeli puštěním Na krásném modrém Dunaji), ale hlavně jsem se začal soustředit na Christiana. Ten toho sice moc nenamluví (vlastně takřka nic), ovšem i tak si dokáže získat vaše sympatie (mnohokrát jsem se přistihl, jak trnu, aby něco nerozbil). Cestu jsem si našel rychle i k ostatním (ne)obyčejným postavám, hlavně Brunovi (Kurth mě zaujal už ve snímku Schmitke). Před smutnou realitou se sice nedá utéct, ale ten záchvěv naděje tu je...Tento malý, nenápadný, intimní a melancholický příběh, který umí zasáhnout (mě i osobně), hodnotím silnými 4*. ()
Láska mezi lidmi, kteří se znají jen ze světa mezi regály. Přátelství, která sahají ke konci šichty. Montovaná hala obchoďáku je ze speciálního materiálu, který nepropouští minulost. Dočasně snímá ze skladníků a skladnic, prodavačů a prodavaček i všech dalších nitky nepracovního dění. Utnou je ostré hrany plechových vrat. Stíní. Možná chrání. Možná škodí. Nikdo se neptá. Možná se nikdo nezajímá. Možná ze zájmu dává prostor pro tajemství. Vnitřní svět nepotřebuje mnoho stimulů zvnějšku. Má své vlastní děje, klepy, sítě, vazby, minulost, příběhy, dynamiku, tempo. Bytostně osobní se prolíná s odosobněně tržním. Truchlí se na směny. Já si to užil moc. ()
Ťažké rozhodovanie, vidím to tak na hranici 3-4 hviezd. Na jednej strane tu máme peknú myšlienku, jednoduchý príbeh ako zo života a príjemné nezávislejšie vyznenie a na strane druhej sa mi zdalo, že sa tu venovalo málo priestoru samotným postavám. Dokonca aj hlavná sa mi zdala dlhý čas ako jedna veľká záhada. V tomto smere to liezlo ako z chlpatej deky. Prikláňam sa však k lepšiemu hodnoteniu, pretože keď už nič iné, tak to aspoň vo mne zanechalo príjemný pocit. 70/100 ()
Lidské osudy mezi regály, převážně zaskladněné, ale i vyskladněné...částečně, s kapkou životní naděje, i když se kolem nás nedějí jen veselé věci a není možné se na každého zákazníka celý den usmívat, když srdce truchlí. Pomalé, melancholické, milé, nicméně v rámci kvality festivalových filmů pro mě spíše průměr. [Filmový klub Citadela - Litvínov] ()
Láska medzi regálmi boduje najmä svojou melancholickou atmosférou a u mňa aj tým, že som jej dal priestor tesne pred Vianocami a ono svojim spôsobom o vianočný film aj ide a tým pádom hodnotím v toto ročné obdobie vyššie. Je to síce príjemne, ale aj depresívne civilné, avšak s realistickosťou by som bol opatrnejší. Predsa len málo priebojný chlapík prejaví záujem o ženu, ktorá ho v podstate len ťahá za nohu, i keď nejde o nič zákerné, obom sa v skutočnosti ich životy do istej miery zlepšili. Christian ale svoj osobný život trochu nepochopiteľne redukuje iba na kolegov. Ak by bol ale aktívnejší, zase by sme tu nemali tú chytľavú melanchóliu. P.S. Franz Rogowski je nemecký Joaquin Phoenix. 70% ()
Pravoúhlá poezie z regálů supermarketu, po Německu, kouzelně, potichu, s citem. O tom, že nápoje mají rádi cukrovinky a nepůjčují vysokozdvižný vozík konzervám. O lidech, Vánocích, o střípcích štěstí mezi námi, na které je třeba nezapomenout. O samotě, přátelství, vztazích. Bez velkolepých hollywoodských dramat, s o to hlubší náloží emocí a vizuálním požitkem. ()
Hlavní postava je zamlklá až vám z toho hučí v hlavě. Ale jinak je to takové melancholické a příjemné. I když, kdyby to bylo kratší, tak bych se nezlobila. ()
U filmů jako je tento se naplno projevuje má schizofrenie, co se kinematografie týče. Na jednu stranu mi lezou na nervy prvoplánové blockbustery á la Transformers, na stranu druhou mne iritují i tyto alternativní, nezávislé, žánrové "křehké, civilní a realistické romance z místa, kde není vidět na nebe". Kdekdo by řekl - a taky někteří říkají -, že "v rozvleklosti či snad absenci děje spočívá síla filmu, který ilustruje bezvýchodnost dělnické třídy (v bývalém východním Německu), kdy každý z hlavních protagonistů svým vlastním způsobem nese své břímě, kterému stejně neuteče"... Za mne to začíná ničím, pokračuje ničím a v rámci dějového zvratu to také ničím končí. A o to to možná víc leze na nervy, že toto "nic" má být oceněno jako něco světoborného a objevného... 50% ()
Láska mezi regály je milý, nenápadný film. O lásce, o přátelství. O tom, že není jednoduché být s někým a ještě těžší je být sám. Každý nemá štěstí na vztah ani na práci a proto tahle vkusně natočená ukázka o lidech, kteří žijí tak trošku v ústraní jednou za čas rozhodně neuškodí. ()
Nejvíc na škodu je prvoplánový český název evokující romantickou komedii. Ne že by se u filmu divák občas nezasmál a že by tam nebyla výrazná romantická linka, ale prvoplánový určitě není. Peter Kurth i Sandra Hüller jsou samozřejmě skvělí herci, o to těžší to měl nepříliš známý Franz Rogowski v roli málomluvného hlavního hrdiny, ale nakonec působí velmi přesvědčivě. Nahlédnutí do současného života obyčejných lidí v sousedském Sasku je civilní i poetické. ()
O obyčajných životoch obyčajných ľudí medzi regálmi jedného supermarketu. Pomaly, citlivo, po európsky. ()
Vizuální slast a koupel v modrožlutý melancholii. Ihned po projekci ještě s výhradou, že možná málo zakousnuté a občas trochu po povrchu, ale už druhej den to rozkvetlo. Ač smutný obsahem, ve vyznění hlavně citlivý kus. Toť k celku. A pak... nejlepší jezdecká scéna ever. A je úplně fuk, jestli to porovnáváte s jízdou na nějakým fantasy divnotvoru nebo třeba s jízdou volantovou. Furt nejlepší ever. Son Lux <3 ()
Nálada sedí dokonale , lednové studené záběry ošklivé krajiny s dálnicemi jsou až děsivé. Vidíme nádherně bizarní „Sibiř“ a z výšin vozíku s lahvemi pocit malého soukromého moře, boj o vysokozdvižný vozík nebo kouzelnou "instruktážní" ukázku na školení řidičů. Hereckým králem je zde Peter Kurth (Schmitke, seriál Babylon Berlín). Jako nováčkův mentor je zosobněním vlídné zoufalé samoty. Pokud jste obdaření hodně trpělivou vnímavostí, bude se vám film líbit. ()
S přiblblým úsměvem na líci jsem zaujatě sledovala veskrze napínavé tanečky vysokozdvižného vozíku, hierarchii, kterak se k němu dle nepsaných pravidel dorvat, zkoušku zručnosti i westernovsky vypjaté vztahy mezi oddělením tekutin, cukrovinek, mraženýma atd. Určitě neosloví široké publikum, já takové můžu. Pěkná hudba, dobrá kamera, fajn námět. Film o každonoční zboží doplňovací pakárně, tedy o nikdy nekončící činnosti pracujícího, obyčejného člověka, který tu práci vzal z všelijakých životních důvodů. Světe div se, taky má své touhy a plány. Nebo měl. Sympatické, úsměvné, dojemné, komorní, chvílemi málem dokumentární. ()
Láska mezi regály nabízí divákům minimalistický a pozvolna vyprávěný příběh z nejmenovaného velkoskladu, který je zde vyobrazen jako svět sám o sobě - s jednotlivými oblastmi, rozličnými charaktery a "všudypřítomným oceánem". A právě v tomto mikrokosmu se jednoho potkávají nemluvný Christian a prostořeká Marion - dva protiklady, které se podle zákonů fyziky automaticky přitahují. Zaujalo mě zobrazení každodenní rutiny v práci, kde se každý den potkávají lidé, kteří tvoří v podstatě velkou rodinu. I když nejde zrovna o film přeplněný dialogy, tak i přesto mě mnohé scény dostaly i pobavily zcela beze slov. Ve výsledku se u mě film pohybuje mezi čtyřmi a třemi hvězdami, ale za sympatické obsazení a mile podaný a jistým způsobem originálně pojatý příběh v hodnocení přidám. Snímek, jehož kouzlo tkví v uvěřitelných hereckých výkonech a v zobrazení stereotypní každodennosti, ve které se však dá i zamilovat. ()
Krásny, intímny príbeh je natočený pomalým, pre niekoho možno rozvláčnym, spôsobom, s dôrazom na jednotlivé postavy. Filmu sa treba poddať, vychutnávať si ho jeho ľudskosť, potom prinesie uspokojenie a dobrý pocit. ()
Vzhledem k tomu, že In den Gängen postrádá výraznější příběhový oblouk a celý je sestaven z více či méně provázaných epizod, které se snaží zaujmout jakousi poezií všednosti, tak je vlastně velmi vstřícný vůči divákovi, jenž se může sám rozhodnout, jak film vnímat. Žádné z naznačených témat totiž nepřekřikuje jiné a film nemá žádnou zápornou postavu. Z výběru mezi sledováním skladníkova mikrovesmíru v generické sámošce, přesahovým vnímáním vykořeněných starších chlapů smetených pozdním kapitalismem či pozorováním sondy do šedivé reality světa za mantinely dálnice si vybírám to poslední. Kraj ohavných předměstských domků u rychlostních silnic mezi šedavými poli, parkovišti a logistickými sklady zde působí (navíc v kombinaci s tím, že film se odehrává v období podzim-zima) jako opravdu ta poslední štace všech zúčastněných, z nichž se již nelze vymanit jinam než kamsi do světa filmů Ulricha Siedla či Bély Tarra. ()
Reklama