Režie:
Woody AllenScénář:
Woody AllenKamera:
Gordon WillisHudba:
Dick HymanHrají:
Woody Allen, Mia Farrow, Gale Hansen, Michael Jeter, John Rothman, Deborah Rush, Garrett M. Brown, Peter McRobbie, Kim Johnston Ulrich, Max Amann (a.z.) (více)Obsahy(1)
Poněkud výjimečné místo ve filmové tvorbě amerického spisovatele, herce, scenáristy a režiséra Woodyho Allena zaujímá snímek Zelig. Hlavním hrdinou je jistý Leonard Zelig, jehož životní příběh údajně ve 30. a 40. letech dvacátého století vzrušoval celou severní Ameriku. Je to v podstatě nešťastná osobnost, jejíž hlavní touhou bylo zařadit se, patřit do lidské společnosti. Tato touha se projevuje postupně zcela jedinečným způsobem, nazvaným chameleonství. Leonard Zelig je totiž ve snaze sounáležet, schopen potlačit svoji identitu a přijmout na sebe podobu jiných lidí. Již v řadě předchozích titulů Woody Allen prokázal širokou mnohotvárnost a plasticitu své představivosti a tvůrčí fantazie, tentokrát příběh smyšlené postavy vytváří s jakýmsi důrazem na věcnost a historickou objektivitu. Tomuto záměru přitom působivě napomáhají fiktivní archivní záběry a výpovědi těch, kteří se se Zeligem někdy setkali: psychiatrů, filozofů, celebrit té doby (takže jej vidíme se skutečnými americkými prezidenty Coolidgem a Hooverem či slavným dramatikem Eugenem O´Neilem). Film ale nabízí více, než pouhé zachycení ojedinělého a senzaci slibujícího jevu, dotýká se ošidnosti popularity a někdy také nepříliš pozitivní role sdělovacích prostředků v osudu jedince. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (210)
Nikdy jsem nevedl seminář o masturbaci, patrně nejsem ani mnohonásobný bigamista, neusiluji o světový rekord v přeletu přes Atlantický oceán hlavou dolů, nedostal jsem nabančeno od Papeže, nerušil jsem strejdu Hitlera při projevu a pokud vím, tak mi ku-klux-klan nenabízí exkluzívní pobyt na kříži ani za mé evidentní židovství, černošství či indiánství. Do dneška jsem to všechno nepovažoval za důležité, ale možná bych s tím měl něco udělat, protože Zeligův životopis je skutečná výzva pro teoreticky chrabré muže, kteří v životě ještě nic nedokázali. ()
Woody je originál to se musí nechat. Ale ne vše se podaří. Zelig je fiktivním retrodokumentem o osobnosti Zeligovi (což je někdo na způsob Forresta Gumpa - člověk, který byl u všeho). Problémem je, že i délka 75 minut je strašně moc. Tato forma se postupem času stává pro diváka (aspoň mě teda) doslova ubíjející. ()
Na první pohled působí Zelig pouze jako roztomilá (a dotažená) hříčka se spoustou fórů, z nichž řadu napoprvé možná přehlédnete. Když se ale podíváte pozorněji, můžete zde najít i něco navíc. ()
Jsem trochu na rozpacích. Jako naplnění Allenova záměru je to takřka bezchybné, ale tak na to se nehraje. Dokumentární formát přestane být zajímavý po čtvrt hodině a mě by mnohem víc bavilo sledovat klasický film o tomhle hrdinovi. Na druhou stranu mě samotný Zelig coby postava zaujal a bavil. Navíc skvěle pasuje do Allenova snadno pochopitelné, ale pořád chytré životní filosofie, která je sama o sobě zajímavější než kterýkoliv jeho film samotně. 70 % ()
Brilantní taškařice coby dokonale mystifikantní (a nakonec i sebeparodující) pseudodokument ala životopis jednoho >mediálního< američana... Stoprocentní Woody Zelig! ;o)) ()
"Pro Ku-Klux-Klan představuje Žid, jenž je schopen se přeměnit v indiána nebo černocha, trojnásobnou hrozbu." Ve skutečnosti jim nemůže udělat vůbec nic. Ani nikomu dalšímu. A vo tom to je. Asi. Si myslím já. O samotě. ()
Don't apologize, mystify aneb Leo Zelig sedící, snící. Honba za autenticitou dovedená k naprosté dokonalosti. Mystifikace je v mnoha momentech natolik komplexní, uvěřitelná a sugestivní, že divák už nedokáže rozlišit rozdíl mezi fikčním konstruktem a skutečnými archivními záběry a informacemi. V pořadí má desátá allenovka a prozatím jednoznačně nejlepší. P.S. Zelig při jednom ze svých záletů nejspíš zavítal i do Venezuely. :-) http://about.me/leonardzelig ()
Ve svých raných filmech býval Woody rozjuchaný a ve svých snímcích předváděl celý gejzír divácky vděčných gagů, ale poté zatoužil po vážnějším způsobu vyprávění a "serióznějších" tématech. Publikum si ale přálo toho starého dobrého komedianta a vážně laděné filmy nepřijalo. Zvlášť Vzpomínky na hvězdný prach skončily bolestným propadákem - a to píšu s vědomím, že v případě tvorby Woodyho Allena nikdy nešlo o kasovní trháky. Woody na to reagoval návratem ke komediálním kořenům, šel na to ale přece jen jinak. Humor v Zeligovi je jemnější a rafinovanější - a scénáristicky i výrobně je ten film mnohem náročnější. Výsledkem je satirická mystifikace, kde Woody zesměšňuje konformismus na příběhu muže - chameleona, který svoji snahu neupozorňovat na sebe a splynout s prostředím dovedl k dokonalosti. Je schopen nejen měnit dle potřeby politické přesvědčení či náboženské vyznání, ale i pohlaví či barvu pleti. S děsivou samozřejmostí se přizpůsobuje jakémukoli sociálnímu prostředí a komunitě. Ku-klux-klan v jeho schopnosti stát se příslušníkem jakékoli rasové menšiny vidí největší nebezpečí pro Ameriku, v Německu se ovšem Zelig stává nadšeným náckem. V druhé rovině je snímek zároveň výborně natočenou parodií dokumentárních životopisných filmů. Woody použil autentický filmový materiál z 20. a 30. let a spojil ho s novými upravenými záběry. Fiktivní Zelig se tak objevuje v dobových týdenících a dokumentárních záběrech s reálnými historickými osobnostmi a o celé kauze nechává Allen hovořit skutečné odborníky. Zelig patří určitě mezi nejzajímavější a nejhravější Allenovy filmy, člověk na něm obdivuje tu mravenčí práci a nápady, ale spontánní srdcovka to pro mě přece jen není. Celkový dojem: 80 %. ()
Ona originalita a forma je jedna věc, zábava a kvalita humoru druhá. Z hlediska dokumentu, který mystifikuje, film boduje, Woody na těch fotkách a dobových snímcích vypadá jako by tam skutečně patřil, za což před technickým štábem smekám klobouk. Fantazie při zapojování Allenovy postavy do chodu dějin a jeho setkání s význačnými osobnostmi taky stojí zato (na druhou stranu jsem kromě Hitlera snad žádnou z nich neznal, takže neznalý faktu, zda jde v některých případech o skutečnou postavu nebo jen herce, se mi dostalo pobavení vlastně jenom u Vůdcova zpackaného projevu). A právě humor, na který jsem se tak těšil, mnohokrát vyšel do ztracena. Rozesmál mě pořádně jenom Woody, když zrovna sám mluvil a pak některé z jeho "převleků" (+ teda informace o "bití" v jeho rodině). A za těch 79 minut jsem se bohužel taky setkal s nudou, takže hodnotím pouze lepším průměrem. "Musím se vrátit do města. Mám tam tu hodinu masturbace. Jestli tam nebudu, začnou beze mě." ()
Nejdřív jsem obdivoval, jakým způsobem Allen dokáže vyprávět příběh, ale časem se to omrzí a začne nudit. I se stopáží 79 minut je to moc dlouhé. ()
Pořád je to ten starý dobrý Woody, ale je hodně jiných filmů, které natočil, a které se mi líbily mnohem více... ()
Ďalší podarený experiment od Allena a perfektné mierne mimožánrovo (ne)zaraditeľné dielko. Fiktívny, humorne ladený kvázi-dokument pôsobí tak reálne, spolu so spôsobom prerozprávania, autentickej kamery a pútavosti je tak zaujímavý, že po skončení som mal pocit, že to všetko sa kedysi ozaj udialo. Film si aj napriek nadľahčenosti drží svoju vážnosť a to ma trošku zarazilo. Svojim bláznivým nápadom sa toho po stránke zábavy dalo zúročiť viac. Otázkou je, či by film zaujal rovnako ako je to teraz. 85%. ()
Ať se Woody pustí do jakéhokoliv žánru, dopadne to vždy stejně. Allenovsky:) Pokud za vším stojí jeho typický humor, intelekt a vševědomost, není snad ani možné, aby pochybil. Zelig je skvělý fiktivní dokument, který by mě bez jakýchkoliv pochybností dokázal přesvědčit o tom, že takový člověk skutečně existoval. Uvěřila bych mu snad i ten nos mezi očima:) ()
Woodyho nápady nepoznajú konca, ak si neberie na paškál citové prepletence vzťahového charakteru, tak prichádza na rad štúdia jedného komicky narušeného psychopata umocnená dokumentárnym spracovaním a autentickým zasadením do vtedajšej doby. Mala som pocit, akoby som sa dívala na večerné správy, Woodyho premeny boli síce vtipné a scéna, kde Hitler diktátorsky prednáša a Woody sa bezmocne krčí v jeho tieni, by si zaslúžila 10*, ale aj tak to nie je to pravé orechové a od rodeného cynika trošku slabý prejav. Na jedno pozretie bohato stačí. ()
Muselo k tomu někdy dojít, zkouším se nyní systematičtěji probrat Woodym. Kolekci základních 20ti DVD bych měla k ruce a samozřejmě něco k tomu už drahně let. Ale chyběl mi klíč a zájem. Nyní tedy variuji linku Mii Farrow a pokud možno, alespoň částečné retro. A jak tedy dopadl po tomto rozhodnutí Zelig? Velmi špatně. Nápad na krátkometrážní fikční dokument uplatněný v hraném celovečerním dokumentu. Děkuji, již nebudu. ()
Sestra mě často mlátila. Táta často mlátil mě a stestru. Máma mlátila tátu, mě a sestru. Sousedi mlátili celou naší rodinu. Ostatní z města mlátili sousedy a nás všechny. Woody Allen vytvořil přesvědčivou atmosféru dokumentů 30. let a nezapomněl ani na kvalitní humor, díky tomu se film neztrácí pod experimentální slupkou ale funguje i jako skvělá komedie. 80%. ()
O tomto filme som netusil vobec nic a skor som zo zaciatku ocakaval nejaky autenticky dokument o skutocnom cloveku, ktory sa stal niecim vynimocnym, ale ked som zbadal v prvom zabere Woodyho a potom to jeho premienanie sa na roznych ludi, zenske pohlavie radsej neskusil, nedokazal som sa ubranit smiechu, pretoze prave v takychto ulohach ho mam najradsej. Avsak asi po 40-tich minutach ma tie jeho sarapady prestali bavit, mozno aj preto, ze mi vadil ten jeho dokumentarny sposob. Skor by som privital Zeliga, ako normalny film (komediu)...18.03.2009 ____ Woody Allen - (Leonard Zelig) +++ Mia Farrow - (Dr. Eudora Nesbitt Fletcherová) +++ John Buckwalter - (Dr. Sindell) +++ Patrick Horgan - (Rozprávač) +++ Paul Nevens - (Dr. Birsky) +++ Hudba: Dick Hyman +++ ()
Určitě chvályhodný pseudodokumentárně pojatý kousek, který posunuje Allenovu práci zase o krok jinak a který pomocí věrohodných postupů vytváří alternativní historii pomocí mimořádné osobnosti – lidského chameleona Leonarda Zeliga. Přizpůsobit se všemu a zapadnout všude je fajn, stejně jako celý Allenův nápad, jen kdyby přišel jiný večer, než ve který jsem se po disku natáhl. Tři až čtyři.. ()
Obdivuju nápad, pár dobrých vtípků (celý ten monolog o bití) a zapálení, které Woody do tohoto snímku dal (viz. zajímavosti) ale i přes stopáž pouhých 79 minut jsem se stihl mnohokrát nudit. Zelig a jeho proměny jsou vtipné v prvních pár případech, pak mi to přišlo zbytečné a nevtipné. Nicméně film jako celek není tak špatný, jak říkám, pár vtipů mě opravdu pobavilo a Mia Farrow jako doktorka taky nebyla k zahození. Něco mi říká, že tomuto filmu "musím" dát ještě jednu šanci, takže dnes zde nechám 60 % s tím, že za pár let se k tomuto filmu vrátím. Uvidíme, co napíšu potom… ()
Přímo ďábelsky zábavný a zároveň inteligentní film, který jsem si právě zamiloval, to je Zelig. Do detailu vybroušená mystifikace a parodie plná ohromných nápadů a nezapomenutelných scén. Jsem nadšený, bídná nálada je pro dnešek ta tam a Forresta Gumpa už asi nikdy nemusím vidět. Zkrátka další pětihvězda pro Woodyho Allena. "Dva fanatičtí idiotští američtí blbové a zločinní sviňáci zkazili našemu Vůdci skvělý vtip..." ()
Reklama