Režie:
Tereza NvotováKamera:
Federico CescaHrají:
Natalia Germani, Eva Mores, Juliana Oľhová, Zuzana Konečná, Marek Geišberg, Peter Ondrejička, Noël Czuczor, Jana Oľhová, Iva Bittová, Matúš Ryšan (více)Obsahy(1)
Třicátnice Šarlota se vrací do rodné vesnice hluboko ve slovenských horách. Před mnoha lety odsud za nejasných okolností utekla. Její návrat v místních vzbuzuje podezření, po celou dobu ji považovali za mrtvou. Bojí se, že svým příchodem probudí čarodějnici, která podle legend straší v okolních lesích. (Forum Film CZ)
Recenze (192)
Midsommar/The Witch z Wishe. Na sílu tlačený banální příběh s rádoby překvapivým zvratem, kde se situace dějí buď nelogicky nebo účelovými náhodami, a špatně vystavené scény (scénáristicky i režijně) jsou plné otřesných dialogů, které herci nemůžou z podstaty předsvědčivě přednést. ()
Folk hororová atmosféra skĺbená s malomeštianskymi predsudkami, násilím na deťoch/ženách či zneužívaním viery na štýl účel svätí prostriedky. Uznávam, že film bol miestami chaotický a záver neuspokojivý, no väčšinu času ma veľmi bavil. Eva Mores a Natalia Germani boli navyše skvelé. Podobné neohrané talenty by som v slovenskom filme uvítal častejšie. ()
Tak hned v úvodu musím napsat, že jsem od filmu očekával něco tak trošku jinýho než mi nakonec bylo nabídnuto. Takže v tomhle ohledu převažuje spíš zklamání. Určitě film nabídne pár velice působivejch scén ale jako celek to na mě působilo tak trochu kostrbatě. Měl jsem z toho takovej pocit jakoby ani sama Tereza Nvotová nevěděla co chce pořádně točit. Nebo to možná věděla a jen to převedení na filmový plátno nebylo to pravý ořechový. Další možností je, že je to natočený tak jak chtěla jen já jsem se s tímhle snímkem nedokázal ztotožnit. Film balancuje někde mezi sociálním dramatem a mystickou báchorkou. Jenže tyhle dva směry nedokáže proměnit(pro mě ) v kompaktní dílo. I přes všechny negativa vnímám i to pozitivní a tak si myslím, že si tenhle slovenskej počin určitě 3 hvězdy zaslouží. ()
„Bosorky se svlékají, kousku studu nemají, v disco lese jančí, kolem ohně tančí.“ A nedají si tam zábradlí a nedají... „Tohle bude big success!“ vrtěla se radostně na režisérské sesli Nvotová. „Alex mi říkal, že folk horory teď frčí.“ A zálibně pohladila desky svého scénáře, pokryté ovčí vlnou. Vtom dorazil udýchaný asistent. „Je to v kelu! Všetky hady niekto ukradol, tí požičaní vlci utiekli do lesov a ani zvukára už nemáme, zožral ho medveď.“ „Holy cow!“ zaklela režisérka. „Teď už pomůže jen Omnibus a jeho FILMOVÉ OKÉNKO.“ [][] Točit film bez zvukaře a postsynchronů je: A) Výborný nápad, vnášející do filmu prvek tajemství a záhad. „Co to říkala? Co to mumlala?“ B) Průkopnický čin, jednou se tak bude točit všechno. C) Šetrná varianta, protože na nezřetelně drmolící a koncovky slov polykající herce je každej zvukař krátkej, to chce rákosku! D) Dráždění hada bosou nohou [sic!]. Něco, za co by Nvotová na FAMU dostala pár facek, ale na ČSFD v poho 60%. [][] Zhodnocení z kazatelny: Fotr tyran i ostatní burani krásně zaostalí, na místa komparzistek stály místní bosorky frontu a o sirotka pečovala zralá Eržika, osudově uštknutá Nikolou, v bílém hadovi reinkarnovaném. Nad kotáry sa blýska, happyendy divo bijú. Věčná škoda, že kolem salaší teď obchází medvěd s břichem vybouleným tyčí s mikrofonem. To kvůli němu přidávám na táborák jen dvě malá polena, místo čtyř velkých. ()
Na československé pomery celkom fajn ponurá mysteriózna záležitosť. Teraz Nvotová mi moc nesedí, ale treba byť spravodlivý - toto jej vyšlo. Pekne spracovaná myšlienka, že kam až to môýe zájsť, keď zvíťazí ľudská sprostota nad zdravým sedliackym rozumom. Slušný nadpriemer. 80/100 ()
Trochu mi to připomnělo film Hagazussa, a i když to naštěstí není tak filmařsky nesnesitelné, nemá to k tomu popravdě moc daleko. Souhlasím s názory, že scénář honí moc zajíců najednou, a redukce motivů by tomu prospěla, podobně jako jsem nepochopil špatnou hlasitost některých scén, kdy některé dialogy prostě nejsou slyšet. Nvotovou každopádně považuji za velký talent, a její Špína se mi kdysi líbila moc, takže tohle beru jako slabší kousek, ale nezatracuji ho a něco do sebe to má (a zatoužil jsem vzít do ruky titul Nepriateľ zvnútra, který by vůbec nemusel být marné čtení). ()
Vcera som v predpremiere videl novy film Terezy Nvotovej, Svetlonoc. O tom, aky bol o film zaujem, svedci aj to, ze najvacsia Slovenska kinosala so svojimi 600 miestami nestacila. A to je dobre. Slovensky film tu stale je a nie, nie su to len tie priblble rom-com odohravajuce sa na dovolenke pocas Vianoc ci Silvestra. Dovolim si tvrdit, ze Svetlonoc je najlepsi film za poslednych 10 rokov. Zaujimava tema s este lepsim spracovanim. Samotna reziserka v diskusii po filme povedala, ze netocila film s jednym konkretnym zanrom a je to vidiet. Je to drama, je to mysteriozny film, je to horor (folk horor). Spracovanie Slovenskych tradicii v malej dedine niekde v lesoch v horach, vie tuzemskeho divaka zaujat, pretoze sa s tym vie stotoznit. Scena obycajnej velkonocnej “sibacky a oblievacky” ci svatojanske slavnosti ukazane tak ako tieto “tradicie” u nas (zial) funguju. Vsetko to doplna atmosfera, putovanie postav lesom a odkryvanie tajomna, miestami vyobrazene dost explicitne. Je to film o carodejniciach(?). Chodte do kina, uz 29.9. ()
Světlonoc je natočena na velmi vysoké produkční úrovni a nabízí poutavou mysteriózní zápletku, jejíž některé dějové segmenty jsou sice dost předvídatelné, ale pod váhou zajímavého vizuálu to vůbec nijak nevadí. Je to sice více takové temné rodinné melodrama než horor, za který se to snaží marketing primárně vydávat, což zřejmě mnoho diváků zklame, ale za mě jde stále o velmi solidní vykročení mimo komfortní zónu českých/slovenských filmů a svým způsobem velmi zajímavou žánrovou podívanou, jež dobře pracuje s tématy, jako jsou nebezpečná pověrčivost, zakořeněné předsudky a misogynie. [Finále Plzeň 2022] ()
Na mystický etno thriller je tam na mňa viac šedivej slovenskej reality, než by bolo vhodné. Možno to tak Nvotová chcela, ale mne to prekáža. Pre tento typ príbehu sa hodí dedina, kde líšky (alebo čo) dávajú dobrú noc, nie Stankovany, cez ktoré ide diaľnica a hlavná železničná tepna krajiny. Prekáža mi aj feministický šovinizmus, ktorý je vo filme cítiť. Celý ten koncept bosoráctva a novopohanstva v kontexte Slovenska pôsobí nevierohodne, Slováci sú síce pobožní, ale nie príliš poverčiví, tak ako je to v Írsku. Možno ak by sa to odohrávalo v Poľsku, kde vládne katolícky fundamentalizmus, bolo by to aspoň šokujúce. Citeľným nedostatkom je aj nezrozumiteľnosť dialógov - postavy si mumlajú popod nos a Slovák sa diví, že nerozumie po slovensky, aj keď mal zo slovenčiny samé jednotky. Keďže nie som nedoslýchavý, apelujem na režisérov, aby to s efektom "prirodzenej vravy" nepreháňali. Nvotovej ale ďakujem za to, že nenatočila ďalší politický thriller, pretože na Slovensku od istého času, zdá sa, nevzniká nič iného. Pre slovenských režisérov je angažovaný politický thriller absolútny kinematografický Olymp. A možno ho točia iba preto, že nevedia komédie, horory a mystiku. Nech žije Nvotová! ()
Nvotová rada ukazuje ženské telá, čo je fajn. Film je pekne natočený a atmosférický. Ale tiež strašne predvídateľný. Od prvého momentu prekuknete všetky tajomstvá a u každej postavy celý jej vývin, aj prakticky celý dej. Na prvý Nvotovej film som dal päť hviezdičiek, toto u mňa bohužiaľ spadá do kategórie “Na Slovákov dobré.” ()
Na naše pomery odvážny a originálny počin, avšak pokiaľ sa tešíte na horor, tak na to ihneď zabudnite. Určite nebolo zámerom divákov šokovať ľakačkami, ale ani strašiť inými prostriedkami. Nvotová s Námerovou nám spočiatku ponúkajú viacero motívov a symbolov, ktoré by sme si chceli v závere dať dokopy a byť tak ako intelektuálne, tak len čisto divácky uspokojení. Lenže tu nastáva problém v interpretácii videného, každý si z filmu môže odniesť to svoje, ale mám dojem, že mnohí budú len tápať, o čom vlastne tá Svetlonoc je. Čiže ide o podobný prípad ako nedávny Men, avšak ten bol predsa len zručnejšie napísaný a nakrútený. Každopádne ide možno o jediný slovenský film v ére samostatnosti, ktorý vyzerá dobre aj na najväčších plátnach multiplexov. ()
Poměrně dost jiné. Někdy mě tak napadá, jak jsme mohli být se Slováky jeden národ. Připadají mi extrémně odlišní. ()
Keď niečo točia naši sfetovanci a ešte to je nominované na nejaké libtardské ocenenia, treba sa mať na pozore. A nič iné, ako svätý grál libiotizmu z toho ani nevyšlo. Po technickej stránke otrasná kamera, kde sa namiesto hercov hýbali ruky nejakého notorika, čo neudržal obraz na mieste. Zvuk bol takisto mimo, herci nevedia artikulovať a oni ich ešte pre istotu nechajú šepkať, aby nikto nepočul, o čom sa hovorí. Ale vlastne ani nebolo čo počúvať, pretože tá verbež, čo si chodí v oblekoch a drahých róbach po červenom koberci nevypustí z huby nič iné len vulgarizmus. Tvária sa na noblesu, ale majú jazyk dobytka. A práve títo dostali za úlohu znázorňovať slovenskú dedinu ako najzaostalejšie miesto na planéte, kde ešte žijú tí tmári kresťania, kde Veľká noc znamená obrovské násilie na ženách, kde sa mlátia deti a každý je stále ožratý. A aby sme vedeli, že to sú všetko tí zlí vlastenci, potažmo náckovia, tak ich necháme odspievať slovenskú hymnu, aby bolo jasné, že národovectvo treba opľuť, a klaňať sa treba iba k vlajke EÚ a dúhe. Vrcholom umenia našich hercov nakoniec ostala nahota v nejakých divných orgiách pri ohníku, lenžeak to najlepšie, čo vo filme uvidíte, je celulitídový zadok, tak to fakt nestojí ani za povestný smrad z tej riti. ()
Aneb žena má veľa podôb, muž jen dvě, debil a alternativec. Silně ženský, záměrně neříkám feministický, film, kde se Nvotová snaží definovat zejména vlhký temný jin. , O jangu, viz výše, má jasno. Nicméně svůj příběh rozhodně nevypráví jako cosi pohlavně konfrontačního, ale jako vcelku magickou skládanku o síle lidských předsudků a omezenosti. S poselstvím , mimochodem mnohokrát prostřednictvím filmového umění již sdělovaného, pochopitelně nelze než souhlasit. Vnímal jsem těch veľa podôb, tedy plnokrevnou Germani, chudokrevnou Mores, lesbu Juliany Oľhové, tmářku Jany Oľhové, poslušnou ženušku Zuzany Konečné a pochopitelně i alternativní cikánku Bittové, ale ve své podstatě mi na delší dobu utkví v paměti jen formální jinakost vyprávění a kozy Natalie Germani. A i když to byly možná i čtyřky, tak za tři. ()
Tereza si utrhla velké sousto, a celkem si s tím poradila. Vizuálně moc pěkné, asi bych to nepřeháněl s nahými divoženkami kolem ohně a ubral na kokotismu opilých fanatických mužů, nebyl pro to racionální důvod. A nedělal bych Natalii bez vlasů. Zajímavý film, stojí za to vidět. ()
Vizuál a atmosféra moc fajn, jinak slabé, táhlé a nudné. ()
Popis světa zakořeněného ve starých privilegovaných časech. Vše tu řídí hrubí muži popíjející pálenku. Ženy jsou zoufalé. Místní obyvatelé věří, že se v podobě hlavní hrdinky filmu vrátili čarodějnice. Zápletkou film připomíná venkovský horor, ale zároveň to je detektivka a drama. Motivů a postav je tu přehršle včetně toho lesbického. Děj se odehrává na hraně skutečného a snového světa. Prostředí hrdince moc nepomáhá. ()
Moderní agitka moderní liberální ženy zhruba na úrovni všech těch nováckých a primáckých seriálů o vesnických buranech, zastaralých a nemoderních názorech (pak ovšem nechápu, proč hlavní hrdinka lezla na hřbitov), do toho nahota, náznaky lesbické lásky, a aby to bodovalo na festivalech, vezmeme dnes tak u artových milovníků oblíbenou mystickou atmošku, ať to má grády, a hlavně ať se nikdo neptá, co to vlastně mělo říct, proč to vzniklo a co to mělo celé znamenat. Bo mystika, woe, kryje všechno, všechny nelogičnosti i nelogické chování všech postav. Takhle to dopadne, když napadne poučovat ty na nižší úrovni někoho, kdo v životě neměl problémy, nemakal, nechodil mezi obyčejné lidi, a vyrostl se zlatou kavárenskou lžičkou v prdeli. Btw, zvuk je otřesný. ()
Alkoholizmus, rodinné násilie, sexuálna frustrácia, tradičné šibačkové a svätojánske zvyky vyhnané do extrému, dedinská zaostalosť, čarodejníctvo a rôzne stredoveké povery, všetky možné traumy, biblický odkaz v podobe hadov, mýtickosť vo forme vlka a ostatné atribúty násilne vtlačené do príbehu dvoch scenáristiek, ktoré si evidentne uhryzli obrovský krajec. Technická úroveň je v poriadku, casting je tiež (Oľhová predovšetkým), ale umelá herecká hystéria vo vyhrotených scénach bola kontraproduktívna. Svetlonoc je nezrozumiteľný, neuchopiteľný a zbytočný film. ()
Určitě je to zajímavé jako doklad kvality toho, co produkuje FAMU a co se financuje z veřejných peněz. V obou případech je zjištění dost tristní. Celý film působí dojmem, jako by někdo hodně neměl rad prostředí, ve kterém vyrostl (asi, nevím) a teď se rozhodl ho vykreslit jako karikaturu kde jsou muži zlí, mají pušky a bijí děti a ženy a taky znásilňují ženy, zatímco ženy jsou čisté a spojené s přírodou a proto jsou čarodějnice. Kromě těch, co žijí s muži, ty jsou týrané a jsou s tím smířene a opravdové ženy vnímají jako čarodějnice. Což by se celé i dalo snést, kdyby ten film mel aspoň scénář a jakž takž zajímavý děj. Hlavní klad díla je, ze jsem ho nemusel platit nedobrovolně já, ale Slováci. ()
Reklama