Režie:
Kelly ReichardtKamera:
Christopher BlauveltHudba:
William TylerHrají:
John Magaro, Ewen Bremner, Toby Jones, Orion Lee, René Auberjonois, Scott Shepherd, Todd A. Robinson, John Keating, Ted Rooney, Dylan Smith, Clayton Nemrow (více)Obsahy(2)
Tichý a samotářský kuchař Cookie putuje se skupinou lovců kožešin americkým Oregonem. Spřátelí se s podnikavým Číňanem King-Luem a společně rozjedou nečekaně úspěšný byznys se smaženými koblížky. Důležitou ingredienci ovšem musí krást. Tajně za tmy chodí dojit první krávu, jedinou v širokém okolí, kterou do Oregonu přivezl bohatý Angličan. Americká nezávislá filmařka Kelly Reichardt ve svém křehkém antiwesternu o mužském přátelství vykresluje autentický portrét drsného života na počátku devatenáctého století na americkém severozápadě. Film se umístil na předních příčkách mnoha českých i zahraničních výročních žebříčků. (Aerofilms)
(více)Recenze (64)
Hoooodně pomalý děj filmu . O přátelství dvou cizích lidí a sušenkách nebo koblížkách co pekli , ovšem z kradeného mléka jediné krávy , široko daleko . Pokud vám tenhle film " nesedne " během prvních 15ti minut , tak potom ho asi nedodíváte do konce . Ten je , jak si při útěku z osady lehnou na chvilku , aby spočli a konec . Já čekal něco jiného . Opravdu rozvláčný a zdlouhavý film . Asi jen málokoho osloví . Mne tak na 50% . Tak * * a půl . ()
Něžný antiwestern o koblihách, smutné krávě, mužích, kteří rádi uklízejí, a zemi, do které historie teprve přichází. Moment, kdy se na obrazovce zjeví Gary Farmer je jen prostým potvrzením faktu, že od dob Mrtvého muže tenhle produktivní subžánr nevydojil ani z poloviny něco tak subtilního, elegantního, skvěle zrežírovaného, famózně napsaného a svojsky zahraného. Smekám skalp. ()
Občas nastane ten vzácný moment, že prostřednictvím filmu může divák nahlédnout na jiné místo...nebo dokonce i do jiné doby...přesně to se povedlo jedné z nejvýraznějších postav amerického nezávislého filmu režisérce Kelly Reichardtové a jejímu novému anti-westernu První kráva, nímž navázala na podobně laděný předchozí originální deset let starý revizionistický western Zkratkou v Oregonu. I zde jde o příběh z ,,počátku dějin", z doby příchodu bílých osadníků na severoamerickou půdu a jejich civilizační střet s původní indiánskou civilizací, tady ovšem i o střet s panenskostí přírody, do které mimoameričtí osadníci přinášejí i neduhy ze svého starého světa... První kráva obsahuje všechny poznávací znaky režisérčina typického tvůrčího rukopisu - mix anti-westernu a poetiky amerického nezávislého filmu, velmi pomalé tempo, originální ořez obrazu (1,33:1), krásnou kameru, poetické vyznění, otevřený konec, Oregonské reálie, ústřední rozpor - nehostinný drsný svět vs. lidské přátelství...nyní se ovšem režisérka odlišila originální prací s postavami - mimochodem zcela zde absentují ty ženské - což je markantní rozdíl oproti Zkratce v Oregonu - neobjevují se ani indiáni, vyjma jednoho, tvůrcům jde zcela o jejich silný a originální příběh (Cookieho pekařská eskapáda je první variantou amerického snu) z doby, kdy jedna civilizace vytlačuje druhou a začíná něco úplně nového...úsvit věků, úsvit nové civilizace... Leitmotivem je řeka - ta jediná se za ta staletí nezměnila, jen plavidla po ní plující poněkud narostla... ()
Hm, to čo bolo? First Cow občas malo feel good momenty, potom to bolo niečo úplne iné a skončilo sa to tak, ako by sa zrejme žiadny normálny feel good film končiť nemal. Herci vcelku sympatickí, ale inak značne wtf projekt. Vôbec neviem, čo si mám o ňom myslieť. Nemôžem povedať, že by sa mi nepáčil, ale určite to ani nebola žiadna bomba. Zaujímavá je ponurá jesenno-zimná výprava. Všetko je hnusné, rozčľapkané, ponuré a neutešené. ()
Uhrančivá meditace, jako kdyby se tvorba Cormaca McCarthyho obalila nežností a zlo bylo ještě daleko za obzorem. Nádherně zahrané (subtilní Ewen Bremner a konstantní samomluvou obtěžkaný Orion Lee), skvělý soundtrack Williama Tylera (Tompkins Square Records) a režijně je to hodně daleko. Četl jsem v různých komentářích na Reichardtiny filmy NIGHT MOVES a CERTAIN WOMEN názor, že to s její tvorbou jde z kopce. FIRST COW doufám pochybovačné hlasy přesvědčí o opaku. ()
Jsem krůček od toho dát plný počet, protože k tomu filmu cítit velké sympatie. Velmi vtahující zážitek, a to přesto, kolikrát si člověk v kusých momentech řekne, že z toho až moc čouhá záměr. Jsem docela překvapený, že jde o film zkušené režisérky (od které jsem navíc už i něco viděl, jen jsem si její jméno nepamatoval), protože jsem chtěl napsat, že výsledek postrádá finesu a každé jeho kvalitě chybí jeden jediný krůček k dokonalosti, přičemž ten potenciál je hodně cítit - čekal bych takový dojem u nějakého debutu. Přese všechno jsem měl na konci pocit, že opouštím lidi, které mám rád - pocit, jaký u filmů v dospělosti nezažívám často. ()
“Ptáci budují hnízda, pavouci pavučiny, lidé přátelství.” ()
„Odkud si myslí, že je to mléko?“ - „Někteří lidé si neumí představit, že by je někdo okradl. Jsou příliš hrdí.“ - „Doufejme, že je jedním z nich.“ Aneb tak dlouho se chodí pro kradené mléko, až se…Spíše komorní First Cow mě poměrně zaujal. Přitom neohromí po vizuální stránce (ačkoliv má pár momentů) a stejně tak je to s příběhem. Přesto je v něm něco, co mně bránilo se třeba jen na chvíli nudit. A to i navzdory rozvláčnému tempu, které nastolila již úvodní scéna s proplouvající lodí. Sympatičtí, nelehce se probíjející hlavní hrdinové, kteří poprvé v životě dostali malou naději na lepší život, jejich nenápadné přátelství, určitý hřejivý pocit, příjemná atmosféra a moc hezký hudební motiv, to jsou hlavní klady tohoto filmu. Konec by byl také krásný nebýt toho nezvládnutého detailu, že zdravotní stav jednoho z hrdinů…ale budiž, nebudu se v tom dál rýpat. Ačkoliv je to naše první filmové setkání s Kelly Reichardt, některé věci ve mně docela rezonovaly a já se s ní rád potkám znovu u některého jejího dalšího filmu. Protentokrát v mých očích zasloužené 4*. ()
Vyloženě antropologicko-kulinářský zážitek, v němž je spousta subtilně artikulovaných témat. Tenhle neokázale přívětivý film si zaslouží mnohem větší pozornost. ()
Film oproštěný od šumů vizuálních, zvukových, dějových i významových tak precizně, že se z něj stává spíše dlouhý obraz, namalovaný na ploše dvou hodin, v němž každá jednotlivina (kapradí, sběr hub, bláto, díra v botě, pánev, pronesená věta, setkání) je generickou součástí zcela prosté výpovědi jak o krutém, lhostejném a nehostinném světě, tak o křehkém, nepravděpodobném, leč absolutním přátelství dvou slaboučkých lidských bytostí v něm. *~ ()
Veleněžný film o univerzálním soucitu. A také podzimu. A smažených koblížcích. A sbírání borůvek, hub a oříšků. ()
Kuriatka, čučoriedky, čerstvo nadojené mlieko. Vyučený pekár by čosi upiekol. Pampúchy do hnedozlata vysmažené chutia ako z raja, v drsnom kraji ich nielen dvaja-traja. Peniaze dvom chudákom do torby sa sypú utešene, až je plná: do dutiny stromovej ju skryť treba, prirodzene. Priateľstvo Ćíňana s Amíkom sa plánmi budúcnosti tuží, no pozor: miestneho veliteľa drsní sú ver muži. Krava, v oregonskom kraji prvá, pokiaľ mlieko dáva, kamošom šťastie trvá. Subtílne, jemné posolstvo o nádeji, v spojení túlavých, ubolených duší. ()
Po třetí projekci můžu říct, že je to jeden z nejlepších filmů posledních let. Jemný, výtvarně vytříbený, lidský, inspirativní. ()
,,Tohle je země hojnosti, to vám říkám! V této zemi vidím něco , co jsem jinde neviděl. Všude je to dotčené, ale tady je to ještě nedotčené. Víc bezejmenných míst, než si dokážete představit. Historie sem ještě nepřišla. Je na cestě, ale tentokráte jsme tu dřív. Možná na ni budeme tentokráte připraveni. Může se psát podle našich pravidel... ''. --- Tak s takovouto představou, pravda mnohdy asi mnohem primitivnější hledalo v Americe svůj sen miliony lidí. Tento příběh se odehrává v devatenáctém století v podzimním Oregonu pod britskou správou. Území kde se náš příběh odehrává spadá pod pravomoc pevnosti velitele Factora (Toby Jones). Lesy jsou plné zbytků původních domorodách obyvatel, lovců, zlatokopů a stopařů. Jeden si nemůže být při setkání s druhým uprostřed divočiny, která je drsná sama o sobě nikdy jist ničím. Dobrosrdečný Cookie má kliku a spřátelí se s podnikavým a světem protřelým Číňanem. Jeden umí péci a druhý má talent pro obchod. A tak spolu se pustí do nebezpečného podniku, který jim má vydělat na cestu z divokých podzimních lesů někam blíže civilizaci, kde by mohli naplno uplatnit co umí. Já tyhle koloniální záležitosti miluju. Je neskutečné v jak drsných podmínkách ti první osadníci tam žili. Tu špinaví smradlaví chlapi tam začali psát dějiny... I když Factor bydlí ve skutečném domě a ne nějaké kůče stlučené z pken jako sotatní, i on ač má na sobě luxusní šat jej má flekatý a brodí se před domem bahnem rozmoklého Oregonu. Trochu se divím, že kravku nechali uvázanou jen tak u stromu. Severoamerické lesy, to je co se týče predátorů několik druhů medvědů, vlci, rosomáci, kojoti, pumy... Zkrátka taková stračena uvázaná u stromu tam byla jak pozvánka do cukrárny. Moc se mi líbilo to kamarádství těch dvou, kteří jakoby do tohoto světa ani nepatřili. Obzvláčtě když byly momenty a někdy i pádné aby každý jendal sám za sebe. First Cow bych přirovnal k Deadmanovi. Pomalostí, způsobem vyprávění i závěrem, který chtě nechtě začnete tušit. Tohle bylo skvělé a dávám za 5 koblížků potřených medem! Ty jo umíte si představit co to tam muselo bejt? Když ti chlapi zvyklí jen na opečené veverky, vařené fazole a ryby sem tam s nějkou plackou najednou okusili dozlatova osmažený nadýchaný sladký koblížek? To musel být pro chuťové pohárky naprostý šok. Atomovka v hubě! :-). A přitom koblížky jsou opravdu na přípravu tak jednoduché! * * * * * ()
protože mám slabost pro slow cinema, anti-westerny a koblihy, uděluji 8,6 členů asociace Spolek hovězích přátel z 10 ()
Niečo pre ortodoxných artových a nezávislých ultras. Svoju filmovú hodnotu to má, to nepochybne, páčilo sa mi najmä výborné vykreslenie dobovej atmosféry, no to ostatné... Príbeh sám o sebe nestojí za nič - dve kostry, potom hups do minulosti (tým je vlastne hneď na začiatku prezradené ako to skončí, čo je škoda) a potom už sa dej točí iba o jednej krave, dojení, mlieku a pečení šišiek. Navyše konanie Toby Jonesa v úlohe toho šéfa pevnosti bolo totálne nelogické. Miesto toho, aby sa na tom pokúsil zarobiť (čo je určite reálnejšie chovanie), tak radšej pre džbánik mlieka išiel strieľať a naháňať tých dvoch nešťastníkov. Skrátka pritiahnuté za vlasy a príbehovo veľmi slabé a amatérske. No a tá dynamika... radšej to nechám tak, desať redbullov je k tomuto filmu málo. Film by mali používať miesto propofolu ako narkózu pri operáciách. Veľmi slabý priemer. 50/100 ()
Príjemný, malý, meditatívny film o priateľstve. Prirovnanie k Jarmuschovi (s ktorým to ide do kín) vôbec nie je od veci, mne to atmosférou pripomenulo ešte DiCillov Život v siedmom nebi . A dosť z toho cítiť, že to robila žena-režisérka, čo je fajn. 85% ()
Tak tohle je na můj vkus až příliš utahané. ()
Mňa asi zrak klame, ale ako to vyrástlo do týchto čísel? Veď to dajte kameru niekde na poľnohospodárske družstvo v Šarišských Michaľanoch a budete mať lepší zážitok. Dokonca sa ani nudiť nebudete, pretože je dosť pravdepodobné, že vám Indoslováci tú kravu ukradnú priamo pri dojení. To by bol rozhodne väčší art. ()
„Prvá krava” má takéto motto: „Vtákovi hniezdo, pavúkovi sieť, človekovi priateľstvo” , keď sa akurát zastavím pri poslednom skonštatovaní (filmovej) myšlienky, ktorá sa bezprostredne týka dvoch postáv - Američana Otisa "Cookieho" Figowitza a Číňana Kinga Lua, ktorí sa na začiatku 19. storočia stretli v oregonských lesoch, a to vďaka obyčajnej náhode, kedy prvý pán práve cestoval s lovcami kožušín, ako ich kuchár, pričom konkrétne druhý pán bol len na úteku pred akousi "ruskou mafiou" , kde mu Otis pomohol, aby bol z najhoršieho vonku... ? A síce sa napokon na nejaký čas rozdelili, že sa zase neskôr opäť stretnú, čím už konečne prechádzam k ich spoločnému rozbehnutiu biznisu, ktorý sa ale úplne míňa s tradičnými predstavami o „Divokom západe” , a la "zlatá horúčka" , kde sa bude tentokrát jednať o niečo naprosto iné, čo by sme asi na prvý pokus (nikdy) neuhádli, no zároveň "dojnica" v názve snímku, tam určite nie je len tak pre srandu králikov, a už máme k dispozícii hneď i ďalšiu indíciu, od ktorej sa môžeme skrátka ďalej odraziť. Už som o pár riadkov vyššie spomínal, že Otis rád kuchtí, akonáhle k tomu ešte pridám i "pečenie šišiek" , máte reálnu predstavu o tom, na čo sa vzťahuje ich (krátkodobé) podnikanie. No, má to však jeden zásadný háčik: „K daným ingredienciám potrebujú aj mlieko” , ktoré poskytuje široko-ďaleko jediná dostupná "MILKA" pána Factora, šéfa miestnej obchodnej stanice. Jeho zamestnanci ju cez deň podojiť nevedia, ale Cookie to počas noci jednoznačne dokáže. Po "koblížkách" sa doslova všetci zákazníci len tak oblizujú, dokonca aj samotný pán Factor, no súčasne sa pýtam: „Dokedy budú môcť takto (neustále) kradnúť túto bielu sladkastú tekutinu ?” Povedzme, pokým ich ktosi (ne)nachytá na hruškách !? A čo potom ? / Od nezávislej režisérky Kelly Reichardtovej som doposiaľ absolútne nič nevidel, a pritom som si o nej už čosi prečítal. Jej najnovší počin je mimoriadne atypickou skúsenosťou, na čo asi často nebývam zvyknutý. Je to dosť pomalý film so zaujímavými hereckými výkonmi, a to ani nehovoriac o autentickej výprave, ktorá ale na seba zbytočne nestrháva veľkú pozornosť... Pozrite si to, ľutovať by ste nemali ? ()
Reklama