Režie:
Florence MiailheKamera:
Jaroslav FišerHudba:
Philipp E. KümpelHrají:
Taťjana Medvecká, Alžběta Volhejnová, Miloslav Frýdl, Zlata Adamovská, Zuzana Stivínová, Ota Jirák, Zuzana Kronerová, Richard KrajčoVOD (1)
Obsahy(1)
Filmové vyprávění rozehrává vzpomínání dnes už staré paní Kyony na dalekou cestu, kterou museli v dětském věku podniknout s bratrem Adrielem. V šesti kapitolách oživuje příběh epizody jejich útěku z rodného města Novi Varna před razií vesnického pogromu, během něhož jsou zatčeni jejich rodiče. Kyoně vstupující do puberty a Adrielovi se podaří shodou okolností upláchnout a nastoupit na vlak do Stemetsvaru. Bez prostředků i bez opory se ocitají v prostředí dětí ulice a nejrůznějších zlodějů, které vede Iskander, než jsou umístěni do spartánské rodiny na nucenou převýchovu v Basse‑Bathélie. Na popud rebelující Kyony, která se odmítá podřídit přísnému domácímu dozoru, znovu utíkají, tentokrát do hustého, temného lesa. Silná vánice načas rozdělí oba pronásledované sourozence, sestry se na zimu ujímá stará osamělá čarodějnice, která žije mezi vlky v lesní chalupě. Až na jaře se Kyona opět setkává s Adrielem v prostředí cirkusu, který pod velením Madame putuje pomalu k hranicím. Pod šapitó pořádajícím cirkusová představení se skrývají další běženci. Krásné tanečnice spí v noci s okolními vojáky, aby tak vykupovaly pro nesourodé a svobodomyslné společenství trochu bezpečí a nerušený postup ke svobodě. Dospívající Kyonu si zatím předchází lehkomyslný, ale i okouzlující mladík Erdewan. Oběma sourozencům jsou na stopě vojáci a zejména posluhovač režimu Jon Zuyld. Po dalším útěku jsou zadrženi a umístěni v horském táboře, kde se spolu znovu setkávají s Iskanderem. Ten se uchází stejně jako Erdewan o Kyonu i vychází najevo, že je nejen volavkou pracující pro Jona Zuylda. Zároveň se snaží všem pomoci dostat se na svobodu, která se nachází už na druhé stráni válkou a nenávistí zničené země. Kyona si uvědomuje, že na celé cestě putování za vytouženou svobodou musí platit velkou cenu – přichází postupně o své nejbližší, které má ráda... (Pilot Film)
(více)Recenze (22)
Film sice zaujme zejména nepříliš obvyklou animací na sklo, ale vizuální stránka není jedinou silnou stránkou filmu. Autoři artových animovaných filmů jsou totiž zřejmě poslední kategorií tvůrců, kteří opravdu přemýšlejí nad každou scénou, zda je ve filmu nutná. Díky tomu film dosahuje délky pouhých 80 minut, která se povedla bez zaváhání zaplnit silným příběhem dvou dětských uprchlíků. Autorka sice vyprávění zasadila do smyšlených kulis, ale věnovala ho babičce, která jako malá utekla z Kyjeva. Český dabing je povedený. ()
Pro animáky mám prostě slabost a častokrát mi stačí málo k tomu, abych se do nich zamiloval – zvláště pak když nesou stopy zlatých českých ručiček. Což platí i pro koprodukční snímek Přes hranici, jenž vznikal celých 12 let, jelikož využívá neobvyklou, zcela novátorskou a dost náročnou animační techniku – a tou je malba na sklo, která celému motivu útěku z domova a jeho následném hledání [jehož prostřednictvím zároveň apeluje na problematiku migrační krize] dodává nejen působivost, ale i unikátní výtvarný punc.... Tohle je zkrátka důkaz že Česko [a Evropa celkově] má jedinečnou příležitost se opět stát velmocí v produkci umělecky ambiciózních animovaných filmů – ať už kreslených, stop-motion, či loutkových (3D animáky radši nechte Pixaru). ()
Moc hezky a napínavě zpracováno, nicméně mi trochu vadil ten polo vypravěčský styl. ()
No nič, animácia ako z nejakého Gaugainoveho obrazu. Alebo Marca Chagalla. Pekné na obraze, v pohybe už menej. Farebnosť bola predčená príbehom. Je to umenie, ale nie každý ho dokáže doceniť. Film vo svojej podstate môže odkazovať na akúkoľvek vojnovú situáciu, kde je obyvateľstvo nútené utiecť. Aktuálne ale sadla do noty rusko-ukrajinskému konfliktu a keďže aj režisérka vytvorila tento film podľa úteku svojej starej mamy z Odesy v roku 1905, je to ozaj príznačné. ()
Tyhle ambiciózní animáky s netradičním stylem animace často selhávají na tom stejném - příběh. Člověk tu animaci (zde skrze malbou na sklo) prostě musí obdivovat už jen kvůli tomu, jak moc je vidět, kolik práce a pečlivosti do toho dali a že zde byla i spousta zajímavých nápadů, která tenhle styl ozvláštňovala ještě víc než už sám o sobě je a vzniklo tu tak spoustu obrazů, která by se zfleku dala pověsit někde v galerii. Ve formě je ten film opravdu skvělý a do jisté míry mu to i stačí na tvorbu atmosféry, která sice není zrovna podmanivá, ale cítit z toho je. Bohužel ale příběh je docela tuctový a s tuctovými postavami a scénář se ani nesnaží o to být v tomhle směru odlišný i obsahem. Nečekejte žádnou větší práci s postavami, ani s dějem a co je nejhorší, ani žádný větší emoční dopad. Je to prostě taková umělecky chladná očividnost, která se (ale jen dějově) spokojuje s málem a doufá, že divák bude natolik fascinovaný formou, že slabý scénář promine. U mě se to ale nepovedlo a za skutečné umění považuji, když si kromě animace dají stejně pečlivou, až chirurgicky přesnou práci i se scénářem. Tenhle je prostě zaměnitelný, nemůžu si pomoct. A své uprchlické téma to podává zrovna tak. 3* ()
Překrásná animace malby na sklo emocionálně silnému příběhu dodává poetické kouzlo, které by s největší pravděpodobností ztratil, kdyby šlo o hraný film. (80%) ()
Příběh sice není příliš převratný, ovšem silné momenty nepostrádá a dává vyniknout animaci, tedy nádherné malbě na sklo. Ta si od první chvíle bere hlavní slovo a například ve vyjádření přírodních živlů nadchne. Snad i proto považuji za vůbec nejlepší pasáže ty řekněme nevojenské, začarovaný les a cirkus. Svou jedinečnou poetiku ovšem nepostrádá nic, dokonce ani temnější, právě vojenské, části. 75% ()
V titulcích filmu uvedeno: rok výroby 2020. ()
Výtvarně naprosto ploché až odpudivé. Viděl jsem asi tak půlku a stačilo. Chápu, že tato technologie je na celovečerák dost masakr, ale paní režisérka by si měla být více vědoma svých schopností a do ničeho takhle dlouhého se již nepouštět. *** Viděno v Pardubickém letním kině. Smutné je, že tento samotný celovečerní film byl překonán jak krátkým animovaným předfilmem podobnou technikou od studentů FAMU nebo co to bylo (namluvil to tuším Goldflam), tak i dokumentem o vzniku tohoto celovečerního filmu samotného, ve kterém nám paní režisérka zaníceně vysvětlovala jak jsou její kraťasy oceňované a boží a proto začala točit tohle... *** Jakožto fanda animáků jsem tohle fakt nedal... když už animáky pro dospělé, tak ať to má aspoň pořádný vizuál. Vyprávět závažné téma vizuálním ztvárněním, které odpovídalo tak pohádce O ptáku ohnivákovi mi nepřijde moc ideální. ()
Hlavní předností filmu je krásná animace z malby na sklo. Příběh není špatný a v dnešní době zcela určitě aktuální (uprchlíci). Nicméně asi vás zápletka příliš nepřekvapí, co také vymýšlet nového? Nové je pouze to, že jména států jsou vymyšlená - vše se odehrává v jakémsi fiktivní světě. Přestože ale zápletka nepřekvapí, je vyprávěna natolik zdařile, že vás k sobě připoutá. Emocionálně to funguje. ()
Půvabná animace na skle je zobecněním útrap lidí na útěku. Museli opustit rodné místo, kde jim hrozí smrt a doufají, že nakonec najdou bezpečný koutek. Sourozenci Kyona a Adriel v pubertálním věku musí projevit mimořádnou odolnost a víru, že cesta má smysl. Bez rodičů, zranitelní nejen fyzicky, teprve objevují, jak potřebují jeden druhého. A také předčasně poznávají drsnost dospěláckého prostředí, kde není nic černobílého, ale všechno, úplně všechno je šedé. Cena za přežití může být drsně vysoká a nemusí se vyplatit věřit kamarádům. ()
Rozporuplná forma pro dlouhý animák není příliš vhodná. A k tomu ten sluníčkářský námět. ()
Sugestivně zpracovaný příběh o strastech migrantů, jehož evidentním posláním je získat pochopení pro migranty, kteří jsou v hostitelských zemích přijímáni zpravidla s velkou nedůvěrou a nevraživostí místních. Částečně se film snaží ospravedlnit i různé kriminální chování těch, pro které je to jediný způsob přežití. Důležité je, pokud se divák nad situací běženců alespoň snaží zamyslet, přestože jde o problém, jehož řešení se zdá být v nedohlednu. Důležitější je totiž klast si otázky, než vynášet unáhlené soudy. Snímek v tomto směru určitě působí a skvělé zpracování tomu jen napomáhá. ()
Tenhle film je MANDALA. Prchavý příběh Kyony a jejího bratra je poutavej a snad ještě poutavější, než měl být před deseti a více lety, než se udál. Jako jejich strastiplnou cestu definuje tající sníh, tak formu výtvarnýho vyprávění určuje pomíjivost olejomalby na skle. Veškeré životní havárie hrdinů jsou zdánlivě jen okamžikem - naštěstí zaznamenaným. Smutky a touhy, naděje a zoufalství. To všechno se rodilo a mizelo, aby ruce animátorů mohly vyprávět příběh. Příběh aktuální jako nikdy, příběh nepříjemnej, jako je současná realita... Ten film je MANDALA... A opakování je matka moudrosti! ()
Ja som asi jeden z tých kultúrnych buranov, ktorí nevedia oceniť pravú artovú kvalitu, nakoľko podľa hodnotení o tú kvalitu asi zrejme ide. Ja som to až tak nepociťoval, aj keď unikátnym je tento snímok asi hlavne kvôli technike použitej na filmové plátno. Treba ale uznať aj to, že to malo ozaj silný a v dnešných časoch bytostne aktuálny odkaz, ktorý by si mali pozrieť hlavne Rusi. 60 % ()
Příběhově celkem tuctové a nikterak průlomové, ale oceňuji animační styl, který se jen tak nevidí, a líbilo se mi na to koukat. ()
Jak těžké to mají utečenci v zemích sužovaných válkou nebo autoritářským režimem... Samozřejmě, že nemají příliš možností než útěk ze země. Pryč. Jenže bez prostředků a správných kontaktů je to jen přecházení z bláta do louží. A to se právě týká i hlavních hrdinů. Technika olejomalby na skle je nesmírně zajímavá, působí zvláštně a do animovaných filmů je originální. Děj je pak plný různých zvratů a citlivých momentů, ale i mě, stejně jako externím recenzentům, chybí humor, třeba i černý, ale zvláště u Kyony bych ho místy čekal. Navíc mi neseděl styl dabingu, kdy hlasy herců příliš neodpovídaly věkově zobrazovaným postavám. ()
Krásna výtvarne nápaditá animovaná utečenecká dráma dvoch súrodencov. Rozprávačkou príbehu je Kyona, ktorá rada maľuje a vďaka tomu zachytáva všetky peripetie ich úteku do svojho skicára. Zemepisné umiestnenie je nejasné a povedal by som, že je rovno imaginárne. Príbeh sa však snaží sprostredkovať utrpenie ľudí utekajúcich pred terorom a prenasledovaním, ktoré je žiaľ často reálne. Rasizmus, xenofóbia, násilie a prenasledovanie sú zobrazené prostredníctvom originálnej maľby a pútavého príbehu. 90% ()
Maľovaný film na ťažkú tému. celková smutná nálada umocnená skvelým hlasom hlavnej protagonistky, tentokrát s českým dabingom. Silný umelecký počin, a som rád, že som ho videl. ()
Nádherně poetickou formou vyprávěný hodně drsný příběh. Jediné, co mi chybělo k úplné dokonalosti, bylo aspoň trochu humoru či odlehčení, ale uznávám že by bylo těžké (a možná i trochu nepatřičné) to tam dostat. Každopádně hodně silný zážitek, za mě 90%... ()
Reklama