Režie:
Karel SteklýScénář:
Karel SteklýKamera:
Rudolf Stahl ml.Hudba:
Jan SeidelHrají:
Martin Růžek, Václav Sloup, Josef Vinklář, Václav Štekl, Iva Janžurová, František Hanus, Petr Nárožný, Zdeněk Řehoř, Karel Šebesta, Václav Neckář (více)Obsahy(1)
V trochu melancholicky laděné komedii sledujeme další osudy pana Petra Voka z Rožmberka. Někdejší pověstný milovník a bonviván ve věku třiašedesáti let ovdověl. Ztrátu o hodně mladší manželky nese těžce a zdá se, že ho v životě už nic nepotěší. Věrní přátelé a sloužící podnikají všechno možné i nemožné, aby mu pozvedli náladu, někdy z toho ovšem povstanou zajímavé situace: jako třeba tehdy, když mu seženou zaručeně pravou mořskou pannu. Podaří se někomu vyléčit pána z letargie? (oficiální text distributora)
(více)Recenze (64)
Tady je krásně vidět, jak skvělý herec byl Miloš Kopecký. S ním před kamerou to první díl dotáhl na nadprůměrnou komedii, bez něj se druhý díl utopil v marnosti a jalovosti. U ostatních kategorií není propad tak výrazný, ale přesto stále viditelný. Film je bez atmosféry, bez krásných žen, bez vtipu a bez lehkosti. Zbytečné pokračování. ()
Karlovi Steklému šly jeho komediální scénáře ze třicátých let poměrně líp. ()
Bohužel Martin Růžek není Miloš Kopecký a ani scénárista nedodal příběhu patřičnou dávku humoru a nadsázky prvního dílu. ()
Tak propastný kvalitativní rozdíl mezi filmem a jeho sequelem se vidí málokdy. ()
Tady nejde o to, jak si pan Vok užívá, lidičky. Tady jde o to, jak se srovnává se životem zvolna se chýlícím ke konci mílovými kroky. I když to není tak rozpustilý, zábavný nebo hýřičský jako první díl, je to podle mě mnohem hlubší. Taková ta melancholie starýho člověka, kterej po životě prožitým způsobem, jakej si na začátku vybral a vždy považoval za nejlepší, ale dnes vidí, že nic horšího není, protože po něm nic nezbyde, ta melancholie je krásná a smutná a přímo z tohoto snímku sálající. Myslím, že Kopecký by tuhle roli ani hrát nemohl, protože z něj vždycky, až do smrti v každé roli ta energie přímo zářila, ale pan Vok je unaven, starý, nemocný a zklamaný a zničený životem. Co ho dříve bavilo a bylo důvodem jeho života, to mu dnes jen bouří nitro a rozviřuje bolestivé vzpomínky. Ví, že brzy umře a kromě několika pikantních historek nic nezůstane jako upomínka, žádný dům, strom ani syn. A Martin Růžek ho hraje opravdu dobře, ne jako do konce života hýřícího "vilného" staříka, ale jako trosku zvolna se smiřující s osudem nicky, jakou jsme vlastně my všichni. ()
Viz Šandík, celkový dojem: 40 %. ()
Pominu-li jakoukoli vazbu na Kopeckého interpretaci Petra Voka, mohu plně akceptovat i tuto Růžkovu kreaci. Má své kouzlo a šarm. ()
Oproti "Svatbám pana Voka" obrovský pokles. "Pan Vok odchází" působí šíleně unaveným, až uspávajícím dojmem. Škoda dobrých herců a promarněné šance. Pokračování, které nemělo vzniknout. ()
Rozpačité (z deseti vtípků fungovaly dva), nudné (už hodně dlouho se mi nestalo, aby mi 80 minut připadalo jako tři hodiny) a… už jsem říkal rozpačité? Tak přesně takový je tento film. Řekl bych, že ví, co chce říct, jde to i vidět, že mu o "něco" šlo, ale ve výsledku to jde hodně špatně poznat. Celý tento film je opravdu nuda, kterou jsem protrpěl a jen díky Ivě Janžurové a pár fórkům (kříž na kolečkách) dám mírné hodnocení. Jinak to je ale bída. A aby toho ještě nebylo málo, nevím, co je větší fór. Fakt, že Prima tento film vysílala na počest narozenin Ivy Janžurové (já paní Ivu obdivuju, ale v tomto filmu má sotva deset minut, myslím, že mohli zařadit nějaký jiný a především lepší film) anebo fakt, že ta samá televize to díky reklamám natáhla na rovné dvě hodiny. 40 %. ()
Jako dítě jsem ho měl rád právě pro tu melancholičnost. I když i tenhle film je na tom s historickou věrností hodně bledě. Natočit příběh o "odcházení" stárnoucího velmože je sice fajn, ale to si Karel Steklý musel vybrat právě Petra Voka z Rožmberka? Muže, který byl vším jiným než jen rezignovaným starcem? Člověkem, který do poslední chvilky svého života velmi aktivně ovlivňoval politiku celé střední Evropy? Mužem, který vybudoval nejdokonalejší zpravodajskou síť široko daleko? Velmožem, na jehož dvoře se setkávali a vedli neformální jednání diplomaté z celé Evropy? Jestli tím pan režisér vážně neco dokázal, pak svojí naprostou ignoranci. Tohle je námět na historické drama par excellence a ne na rozmarnou komedii. Samozřejmě můžete natočit třeba komedii o Janu Husovi v němž bude vymetat jednu ložnici za druhou, vylíčit J.A.Komenského jako zhýralého opilce, nebo naopak předvést Jana Lucemburského jako vášnivého asketického kazatele uchvacujícího svým kázáním davy městské chudiny... To všechno můžete a bude to ve svém poměru k historické pravdě zhruba stejně pravdivé jako "Odcházející" "Pan Vok". Naskýtá se pouze otázka: "Proč?" K čemu tahle historická fikce? Proč někdo tak hrubě znásilňuje reálie o jedné konkrétní historické postavě? Protože je to zábavné? (IMHO moc není) Protože tím chce něco podstatného sdělit? (Hm, a to nešlo vybrat si někoho vhodnějšího?) Protože natočit další taškařici na už jednou provařené téma se přímo nabízelo? (Bingo, takhle to "asi" bylo) Svaté právo filmařů neříkat pravdu se tak najednou scvrkává v pouhou pohodlnost a honbu za předem jistým úspěchem... ()
Po skvělých "Svatbách pana Voka" obrovské zklamání. Jak tu kdosi řekl, Růžek opravdu není Kopecký. ()
Hodně nevyrovnaný film, kde je sice nádherná kamera, reálie a hudba, ale to je tak všechno. Děj to prakticky nemá (PRO TOHO, KDO FILM NEVIDĚL, TAK SPOILER: stárnoucí muž nemá potomka, upne se k bláznivému mladíkovi, že by mohl být jeho levobočkem, kluk umře, Vok začne sám jezdit po vlastech českých, umře KONEC SPOILERU), skáče se z jednoho tématu na druhé, někdy jsou tam díry v ději až děsivé. Chvíli se to tváří jako taškařice, pak to zvážní do naprosto nepřehledných mocenských půtek, pak je to o stárnutí, celou dobu se o ženách převážně jen mluví (i když dvě holky kozy ukážou), církev je samozřejmě zlo, některé postavy se sem tam objeví, aby hnedle zmizely a buď už se neobjeví vůbec, nebo až delší čas, vše ale nepodstatně pro to, co se děje. Třeba přepadení paní hraběnky skončí tím, že se válí v trávě s básníkem? Wtf? Nebo soutěž v prdech s ohněm jako v Tankovém praporu? Chybí tomu i nějaká soudržnost co se atmosféry týče, nebo jakéhokoliv tahu na branku. O postavě samotného Voka vlastně nevím, co si myslet - je to taškář?, muž znavený životem?, konspirátor? Nic z toho nepřevažuje a není jasné. Ale člověk se aspoň dozví některé ojedinělé a dílčí historické reálie. ()
Nemyslím, že kritika na adresu Martina Růžka a jeho ztvárnění role pana Voka je zde do takové míry oprávněná. Pravda je, že Růžek není Kopecký a jablko není hruška. Je otázka, do jaké míry je vhodné představovat stárnoucího (zdůrazňuji "stárnoucího") pana Voka jako humorem oplývajícího milovníka tak, jak ho (ještě mladého) trefně a nádherně herecky ztvárnil M. Kopecký ve Svatbách pana Voka. To by spíš mohli posoudit dnešní historikové znalí skutečných faktů o Petru Vokovi a ne běžní neznalí diváci. Jisté je ale jedno. Každý, kdo svůj mladý život prožije přebujarým a nevázaným způsobem pak na stará kolena dochází na to, co mu mládí nenapovědělo. Totiž na to, že život není jen to pozlátko a zábava, ale především zodpovědnost a všechno to, co se na ni váže. Takový člověk obvykle při všech těch svých známých z mládí zůstává na stáří sám a opuštěn. A na to dochází ve svém stáří i pan Petr Vok z Rožmberka. /Možná bylo chybou uvádět u tohoto titulu označení komedie. Zklamaná očekávání diváka pak vyvolávají neoprávněnou kritiku. Ale jiný žánr, kam tento film zařadit mě nenapadá./ (odkaz na komentář Monolog) ()
"Co to je ?? To že má být pan Vok ?? Já přece býval docela fešák !! Že ty jsi mi vyměnil šaty ??" ;) ()
Jedna hvězdička za oblíbeného Martina Růžka v roli posledního Rožmberka a ta druhá za kladnou zmínku mého také oblíbeného (ač zde by spíše bylo adekvátní užítí slova milovaného) Záviše z Falkenštejna a kritiku jeho nečestného zajetí na Pražském hradě českým králem Václavem II. (přičemž pohnutý osud téhož okouzlujícího českého šlechtice týž režisér Steklý tak ráčil sprasit (či snad zprasit?) ve Hře o královnu). Jen tak mimochodem, když jsme loni byli na výstavě o Rožmbercích, pořádané u příležitosti 400 let od úmrtí právě Petra Voka, tak jsme až žasly (my holky), jak mu moc byl Růžek podobný. ()
Pokud zapomenu na ,,Svatby" a beru film, jako samostatnou jendnotku je to slušný průměr. Růžek byl dobrý herec a zde je už unaveným, starým Vokem ne mladým plnokrevníkem. Scénáři chybí náboj, ale vyloženě špatný snímek není.. ()
Martin Růžek holt není Miloš Kopecký. Film má podobný problém jako Svatby pana Voka. Po slušném rozjezdu kvapem ztrácí dech a ke konci už to je jen o tom, udělat nějak tu závěrenou klapku. ()
výýýrazne slabšie ako Svadby pána Voka...možno scenár,ale hlavne p.Ružek nemal v tomto type filmu na p.Kopeckého. ()
Tento film zdaleka nedosahuje kvalit svého předchůdce. Už jen pro to, že Miloš Kopecký je prostě o dost lepší bonviván, než jinak výborný Martin Růžek. Taktéž scénář je o dosti slabší. ()
Suhlasim, ze Svatba pana Voka bol podstatne lepsi film, a tento je uz slabsi. Ale ako normalizacna oddychovka to zase je dobre, na urovni. Pochopitelne ale hranice sediveho siveho priemeru film neopusti, na to bol reziser Stekly len rutiner bez stipky invencie. 50 % ()
Reklama