Režie:
Anthony Scott BurnsScénář:
Anthony Scott BurnsKamera:
Anthony Scott BurnsHrají:
Julia Sarah Stone, Landon Liboiron, Skylar Radzion, Tiffany Helm, Tedra Rogers, Chantal Perron, Michelle Rios, Marla Renae, Carlee Ryski, Caroline Buzanko (více)Obsahy(1)
Osmnáctiletá Sarah (Julia Sarah Stone) je obyčejná dívka, která řeší své problémy. Z neznámých důvodů se za každou cenu vyhýbá kontaktu se svou matkou. Uteče z domova, potuluje se a spí na hřišti. To vše se dalo ještě spolknout, kdyby nebyly opakující se noční můry. Jakmile Sarah usne, začne ji pronásledovat děsivá vize nekonečně vlhké chodby plné dveří, zvláštností, ošklivých těl a blikajících světel. Nejhorší částí toho všeho je však tajemná postava utkaná ze stínů, děsivá silueta se zářícíma očima, která ji pokaždé stojí v cestě. Unavená Sarah se jednoho dne rozhodne přihlásit do experimentální studie spánku. Ale místo odpočinku má ještě více otázek. Ukázalo se, že záměry vědců jsou nejasné, začínají se odvíjet další noční můry a stav teenagera se stále zhoršuje. (LIVINGDEAD)
(více)Recenze (100)
Vetsi kokotinu sem snad letos nevidel... ()
Rozhodně se musí ocenit originální vize, Anthony Scott Burns doručil film, který si nespletete. Come True vypráví o dívce, která se přihlásí do jakési univerzitní spánkové studie. Trpí ale nočními děsy a právě sny, respektive noční můry, se stanou středobodem vyprávění. Ty snové vize jsou fakt skvěle atmosféricky podané - ale nejen ony. Výraznou a unikátní atmosféru má v podstatě celý film, dost dlouho jsem proto vlastně bojoval s tím, že je nějak divně vymknuté od reality i dění mimo snění. Nakonec to ale není výtka, protože i přes svou prvotní uživatelskou nevstřícnost mě ten film vtáhnul a bohatě se mi odvděčil. Atmosférické žně jsem čekal, takže jsem si jej pustil pěkně v naprosté tmě se zvukem do sluchátek a můžu teda říct, že v druhý půlce jsem s sebou škubnul nejednou. Snad jen, dokázal bych si Come True představit bez poslední cca minutky, která snímku jasně formuluje pointu, ale imho by se bez ní obešel. ()
Surrealistická atmosferická sci-fi z Kanady - zemi původu je třeba zdůraznit, protože z nějakého zvláštního důvodu jsou kanadští tvůrci asi laboratorně klonovaní - matricí David Cronenberg :-) Mám jedinou výtku k formálnímu zpracování - proč rovina snů od začátku vypadá jako špatná počítačová hra? ()
3,5* viz mudrc a_fish ()
105 minut jsem čekal, že ta její halucinace vyleze z obrazovky...Čekal jsem brutální závěr a nedočkal se. Pobavilo mne, když se ve výzkumném ústavu koukali na černobílé monitory, kde bylo hovno vidět a ten hlavní řekl kolegovi, přepni to na 4K obraz. Samozřejmě, pořád byl zrnitý monitor 💩💩💩💩💩 ()
Sympatická holčina má nočné mory, a tak sa podujme na experimentálnu terapiu, v ktorej vedci dokážu pomocou technológie projektovať jej sny. Jej stav sa však zlepšovať nebude, práve naopak, a čoskoro sa ocitnú v ohrození všetci. Trochu som sa bál, že to bude chaotický mišmaš snov a reality, ale našťastie nie. Režisér sa držal hesla, že v jednoduchosti je krása, a koncentroval sa najmä na kvalitný vizuál, zaujímavý dej, perfektnú hudbu (!), ktorá tvorí základ celého filmu, a priniesol aj niekoľko znepokojivých scén. Pasáž v lesoch, kde hlavná hrdinka chodí námesačná s káblami na hlave a vedci za ňou monitorujú jej desivé sny, proste nemá chybu. Prišlo dokonca aj zopár prekvapení na záver, takže silná štvorka jasná. Film by som síce nenazýval hororom, skôr sci-fi thrillerom s mierne hororovým nádychom, ale je to kvalitka. ()
Výborné překvapení z Kanady a troufám si říct, zatím nejděsivější hororová žánrovka letoška. Příběh se zaměřuje na 18 letou dívku, která trpí nočními můrami a rozhodne se přihlásit do experimentální studie spánku, kde její noční můry mohou sledovat, ovšem jaký je záměr studie to ani ona sama neví. Z těch pomalých hororů, které za poslední dobu vyšly je tenhle rozhodně nejlepší. Má to zajímavý šedivě modrý vizuál, vynikající atmosféru se surrealistickým nádechem, ty děsivé vize jsou naprosto perfektní a naštěstí je jich tu dost a jsou dávkovány už od začátku, takže nuda vyloženě nehrozí. Při jedné scéně, která jakoby z oka Sient Hillu vypadla je výměna spodního prádla zaručená. Finále je řádně napínavé a ikdyž jsem ho čekal ještě o něco vygradovanější, tak jsem spokojen. Třešničkou je pak úplně finální zvrat, který je šokující a nečekaný zároveň. Surrealistická snová Kanada stojí za to! 8/10. ()
Noční můra v Elm Street: Indie Edition nebo Za černou duhou 2. A člověk si vzpomene i na Maniaca. Tady je sice děje víc, ale i tak bych to výrazně pokrátil, a vizuál není až taková divočina jako u Panose. Navíc ty neonově nasvícené místnosti s retro monitory už začínají být trochu ohrané. Lovci nočních můr měli potenciál, ale utopilo se to v indie moodu. ()
Spánek. Ty malé kousky smrti.. Ambient má Drive a Le Grand Bleu. Možná proto, abychom pochopili, že jsme se ocitli hluboko. Otázka je v čem.. Hlavní postava jakožto autorův avatar ve světě nočních můr, kolektivní nevědomí, modrá inspirace Mannem a Cameronem a soundtrack, který bych rád poslouchal pod plakátem Terminátora, než se vydám vstříc tomu, co nenáviděl Edgar Allan Poe.. ()
Čakal som ďalší z rady menších novodobých hororov, ktorých je v poslednej dobe viac, než dosť, čo ale nie je kritika, pozerám ich rád, len väčšinou na ne hneď po skončení aj zabudnem. Ale Come true od nich predsa len vyniká, keďže som čakal niečo dosť odlišné, ale výsledok teda predčil moje očakávania. Tu treba hlavne rýchlo zabudnúť na očakávané žánre, od tématiky problémov so snami som čakal psychologický horor ozvláštnený o jemné sci-fi prvky a síce je to tu všetko prítomné, ale je to odložené úplne na druhej koľaji. A aj keď sa film občas začne tváriť, že sa už tomu bude venovať, rýchlo sa to utne, nijak sa na to nenadväzuje a pokračuje sa ďalej. Ale ako som povedal, tu to rozhodne nie je zápor, film má po celý čas až takú pohlcujúcu atmosféru, akoby sa ani neodohrával v tomto svete a okrem hlavných postáv na ne tie ostatné nijak nepôsobia. Atmosférou to najbližšie pripomína Refna, cítil som trochu z Only god forgives a Neon Demon a oba filmy sa mi veľmi páčili. Vizuálna stránka sa tu veľmi vydarila a pritom tu nie sú prakticky žiadne efekty, ale práca s kamerou je úchvatná, perfektne sníma internéry, aj postavy, ja som sa od toho nevedel odtrhnúť. A tá hudba, tá bola krásna a viaceré scény by som si pustil znovu. Samotná hororová zložka je ale tiež kvalitná, snové sekvencie sú atmosférické a aj trochu nepríjemné, len sa už ďalej moc nerozvíjali. Tu bolo vidno, že tvorcovia by natočili výborný film, nech by si zvolili akýkoľvek smer. A vybrali si ten menej využívaný a to je aj lepšie. Postavy by v iných filmoch možno moc nevynikli, ale do tejto snovej atmosféry sadli skvelo, či hlavná hrdinka, jej nový priateľ a aj tých pár ďalších. Takže ja som veľmi príjemne prekvapený, Come true si pozriem určite s radosťou znovu a keď pozerám, že Anthony Scott Burns mal na starosti väčšinu hlavných zložiek, možno je tu ďalší talent, ktorý sa oplatí sledovať. 78% ()
Snímek se zdánlivě snaží vybudovat svojí zakladnu na spánkové paralýze. I když mne tento problém svým způsobem děsí i fascinuje zároveň, bohužel si tvůrci pro svoji prezentaci připravili naprosto nevhodný způsob. Tím pádem je značný potenciál filmu odhozený na hromadu nepříliš zajímavého materiálu. Jelikož tomu chybělo něco klíčového, po celou dobu jsem se neuvěřitelně nudil. Navíc, když už to konečně vypadalo, že se to celé rozjíždí, stalo se něco spíše divného než strašidelného ba či dokonce napínavého a vy se v závěru nudíte ještě víc. Nelze upřít celkem originální myšlenka příběhu, avšak provedení mi přišlo otřesné. Chtěl jsem darovat jen jednu hvězdu za originalitu, ale posledních 5 minut přecijen přineslo nějaké ovoce. 39% ()
Tajomné, mystické, záhadné, pomalé, zabalené do surreálneho kabátu, v doprovode výbornej hudby, ktorá všetkému dodáva ten správny “šmak”, pripominajúc snímky z 80’tok, vďaka čomu miestami samotný film pôsobí ako videoklip, čo rozhodne docení len hŕstka obecenstva. Ale pozor (!), toto rozhodne nie je pre niekoho, kto očakáva nejakú originálnu variantu duchariny, aj keď sa to tak spočiatku môže zdať. Ja osobne som veľmi milo prekvapený, lebo Scott Burns doposiaľ natočil dva horory (zombie + ducharinu), pričom oba boli tak dojebané, že “Come True” pôsobí ako výstrel na slepo. Tak som teda zvedavý, čo nám pripraví nabudúce, či si tú pozornosť skutočne zaslúži. Objektívne na tri, štvrtá na hrane, ale zrejme zaslúžená, i keď od záveru som teda očakával väčšie terno či zmysluplnejšiu pointu, lebo táto ma pomerne slušne odjebala do kategórie: “WTF”. PS: Film treba pozerať večer, ne-unavený (!!!), s využitím sluchatiek, či domáceho kina .. ()
Hypnotickej zážitek. Po nevýrazném Our House se Anthony Scott Burns pustil do čistě autorského počinu a podařilo se mu vytvořit uhrančivou retro-futuristickou odyseu napříč sny. Jeho Come True je naprosto opojnou symetrií obrazu se zvukem, kde tajemnou auru celého filmu dokonale uvozují chladné, místy až neonové barvy tepající do rytmu synthwave spolu s opakovanými nájezdy do zneklidňujících nočních běsů. Burnsova důmyslná práce s kamerou, svícením, střihem a hudebním podkresem je stejně omamná a intenzivní, jako tematizované procitání ze spánkové paralýzy, které vede k těm nejmrazivějším momentům snímku. Podobně silné dojmy jsem si naposledy odnášel ze Starfish. Navzdory tématu a působivým výjevům z nočních můr ale rozhodně nečekejte čistokrevný horor, jinak tu žánrovou frustraci prostě nedáte. ()
Takhle zhypnotizovanej sem naposled byl u Drive s Goslingem (sem si jistej, že se oba filmy tajně odehrávaj ve stejným universu), a to nejen díky uchvatně podbízivý hudbě. Hororová magie v záři neonů. ()
Sedlo mě to nebo nesedlo, já vlastně ani nevím. Atmosféru to rozhodně má ale podivnost je to tedy pořádná. Takový slabý odvar Mazací hlavy. 55% ()
Hypnotický zážitek v surrealistickém kabátě z divné Kanady. Pomalé, chladné, s uhrančivou hudbou nesedne jistě každému. Sarah odejde z domova a nestýká se s matkou. Proč? To se divák dozví až na samotném konci. Má problémy se spaním, a tak se přihlásí na spánkovou kliniku, kde doufá, že najde odpovědi. Její sny jsou tíživé a stále temnější. Ze stínů se postupně vylupuje záhadná postava, která je s každým dalším snem zřetelnější. Nakonec se zdá, že sen a skutečnost se začínají prolínat. Sarah vypadá jako z jiného světa a postupně jakoby získávala podobu androida. Odkazy na Rocky Horror Picture Show, Frankensteina, Terminátora, Víkend u Bernieho a pro mne také třeba na Hlad (1983). Působivé... ()
Jako jo, ale jako ne. ()
Veľmi pôsobivý a originálny koncept, ktorý ma od začiatku zaujal svojou ponurou atmosférou. V druhej polovici filmu sa však dianie na scéne začalo príliš naťahovať a bál som sa, kam nás tvorcovia vlastne vedú. So záverom som vyslovene nebol spokojný. ()
O filmu vím už delší dobu ale tak nějak jsem ho pořád odkládal. Kdybych věděl co z toho nakonec vyleze nečekám ani minutu jelikož Come True bylo nakonec příjemným zakončením včerejšího dne(večera). Chytilo mě to hned o d začátku a nepustilo až do konce. Chválím výběr hlavní herečky. Ještě víc hudební/zvukovej doprovod. Není nouze o napětí a atmosféra je až paralyzující. Konec je samozřejmě nečekanej. Snový 4hvězdy. ()
Neuvěřitelně snová záležitost hodná pěti hvězd, ale s tím, že už to nikdy nechci vidět podruhý. Tu pojebanou siluetu s očima jsem viděl, když mi bylo šest a pak znova ve čtrnácti. Spánkový paralýzy a noční děsy fakt nejsou prdel! Každopádně Come True je nádherně natočenej horor, s naprosto mrazivou atmosférou, skvělým soundtrackem a nečekaným finále. Navíc je to tematicky zajímavý, bez rušivých jump scare momentů. Jenom si to tak nevinně plyne snovou sférou a každejch deset minut vás to nějak uzemní. Místní hodnocení je tradičně mimo, přičemž málokdo chápe, co vlastně viděl (aneb klíč a klíč je dle většiny stejná věc, se kterou by ale mnozí z vás neodemkli vůbec nic). ()
Reklama