Režie:
Chan-wook ParkKamera:
Ji-yong KimHudba:
Yeong-wook JoHrají:
Hae-il Pak, Wei Tang, Jeong-hyeon Lee, Yong-woo Park, Kyeong-pyo Ko, Young-sook Jeong, Seung-mok Yoo, Jeong-min Park, Hyun-woo Seo, Yi-seo Jung, Hak-joo Lee (více)Obsahy(2)
Detektiv Hae-joon je povolán k případu úmrtí muže, který se zabil za nejasných okolností při pádu ze skály. Stín podezření ihned padá na čerstvou vdovu, krásnou Seo-rae, která touto skutečností nevypadá vůbec rozhozená. Zdá se však, že chladná byla pouze ke svému manželovi, mezi ní a vyšetřovatelem totiž začíná vznikat nečekané citové pouto. Není však láska pouhou zástěrkou, jak uniknout zraku policie? Park Chan-wook, autor legendárního Oldboye a Komorné, se vrací s mysteriózní detektivní romancí, která vám zamotá hlavu a rozbuší srdce. Pověst dalšího korejského fenoménu po Parazitovi a Hře na oliheň film upevnil ziskem Ceny za nejlepší režii na filmovém festivalu v Cannes. (Aerofilms)
(více)Recenze (105)
Zvláštně statická Parkova variace na Basic Instinct, kde jsem v závěru zjistil, že jsem se celou dobu soustředil na něco jiného než jsem měl. S posledním záběrem jsem pak naprosto souzněl. PS: "Po Parazitovi a Hře na oliheň dobývá svět další korejský fenomén." - cyve to fakt nemáme na víc? ()
Svá vrcholná díla z Trilogie pomsty sice Park nepřekonal, přesto dodal poutavý žánrový mix, který strhává diváckou pozornost. Více zde. ()
Nádherně natočený, zkonstruovaný a do kupy daný snímek, který mě bavil svými záběry, lokacemi, přechody a střihy. Moc jsem si užíval i znázornění sledování nebo flashbacků. Po všech stránkách je to film, ze kterého bych měl být nadšený i díky originálnímu příběhu se silnou premisou. Jenže to prostě nikdy nepřišlo, nikdy jsem se nedokázal ponořit do postav a ani do vztahu ústředního dua, na kterém film stojí i padá. K tomu mi to přišlo místy zbytečně zmatené a utahané. Utahané zvláště v druhé půlce, kdy tak nějak směr příběhu je jasný. Prostě extrémně ambiciózní kousek, který vůbec nefungoval, ale s radostí bych si o něm s někým kdykoliv popovídal. ()
Melancholicky melodramatický (ne)romantický (ne)thriller, z ranku snímků "lépe se o něm mluví, než se na něj kouká". Především kvůli neopodstatněné stopáži během druhé poloviny. To pak nevyváží přesní herci ani tradičně hravá Parkova režie. ()
„BÁLA JSEM SE, ŽE UMŘE. KONEČNĚ.…“ Srdce mně to nerozbušilo, hlavu zamotalo. Doteď prostě nevím, jestli jsem 20x usnul kvůli ději, autorovi titulků nebo vyčerpáním z tenisovýho zápasu. Každopádně jsem byl ztracenej… A protože nechci bejt podezřelej, vynechám hodnocení. I když to vidím tak na 2*! /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Stará je podezřelá... 2.) Starej dělá na vraždách a zdá se mi poněkud zádumčivej. /// Thx za titule „Ananas125“ – ovšem příště si s tím pls víc pohrej! PŘÍBĚH *** HUMOR ne AKCE ne NAPĚTÍ ne ()
// Mix ujeté detektivky s ještě ujetější romantikou, který rozhodně disponuje parádním řemeslem, ale už ne moc soudným scénářem. Překombinované, nepřehledné a ke konci dokonce i trochu úmorné. 6/10 ()
Nevšední mix romantiky a detektivky v tradičně vynalézavé a hravé Parkově režii. ()
Kdyby to skončilo ve dvou třetinách (a příležitost k tomu byla!), bylo by to lepší. Pak už to byl zbytečně překombinovaný mišmaš. Krásný plakát (EDIT: ten originální kulatý, ne ten, co tu je teď...). ()
S ázijskými filmami je to u mňa ako na hojdačke. Niekedy sa trafia do môjho vkusu, inokedy je to strela totálne mimo môjho záujmového spektra. A ten druhý príklad je presne tento film. Akokoľvek veľmi chcem prihliadnuť na Pak-ove dovednosti a schopnosti zručného režiséra, ktorý nám v minulosti priniesol kinematografické skvosty, tak nemôžem, pretože pri filme s takýto očakávaniami sa nemôžem neustále pozerať na hodinky, že kedy to už skončí. Celý čas som čakal na nejakú scénu, ktorá by začala udávať tempo filmu, pretože atmosféra je totálne sterilná, puto a chémia medzi postavami priam patologická. Príbeh mi miestami absolútne nedáva zmysel, a to som sa naozaj snažil byť voči námetu benevolentný. Dve hviezdičky dávam za výber lokácií a veľmi zaujímavý typ retrospektívy, ktorému pomohol vizuál a zručná kamera. 40%. ()
Bezbřehou nudu občas narušila zajímavá scéna, ale měl jsem opravdu co dělat, abych vydržel do konce. A tím myslím abych do konce vydržel v kině. Bohužel. ()
Další vyhypovaný Korejský film který šel tak trochu mimo mě. Ač režisérovi ještě zjevně nějaká ta invence zbyla, tak další Oldboy se v tomto případě opravdu nekoná. Nešokuje to ani nebaví. Spíš jenom nudí co naplat.30% ()
Dlho som nevidel kórejský film a tak voľba padla na túto podivnú drámu. Režisér sa snaží diváka upútať rôznymi zábermi a technikami, ktoré pristanú skôr hororom. Prvú hodinu ma príbeh ako tak zaujímal, ale každou ďalšou minútou bol film čoraz uťahanejší a nudnejší. Poslednú polhodinu som doslova pretrpel a na hodinky som pozeral naozaj veľmi často. Prial som si koniec, ktorý nie a nie prísť. Už ma ani nezaujímalo, či je pani podozrivá alebo nie. Ústredná dvojica bez charizmy, príbeh ťažkopádne a pomaly plynúci a napätie takmer nulové. Ak to mala byť romantika, tak to už vôbec nie...Trochu to mohlo pripomenúť Basic instinct a rozhodne ho môžem odporučiť 10 x viac než tento podivný a nezáživný mix žánrov. 40% ()
Jihokorejský režisér a scenárista Park Chan-wook v roce 2003 mnohým vytřel zrak svým thrillerem Oldboy. Oldboy je z dnešního pohledu již prakticky vnímán jako kultovní klasika, Park Chan-wook se poté stejně jako například Bong Joon-ho či Ki-duk Kim zasloužil o to, že se jihokorejská kinematografie rozhodně nemá přehlížet. Na úspěch Oldboye se poté prozatím Parkovi úplně navázat nepodařilo, přesto zůstává vyhlíženým a plodným filmařem, kdy například jeho novinka Podezřelá bude Jižní Koreu reprezentovat na Oscarech v oblasti kandidátů na nominaci za nejlepší zahraniční film. Má ovšem Parkova romantická detektivka vlastně šanci? Rozhodně potěší, že si Park po letech ponechává svůj výrazný rukopis, který je rozpoznatelný skrze nádherný audiovizuál či slabost pro černý humor, který jde často až na hranu. Parazit z roku 2019 prezentoval jeho tvůrce Bong Joon-hoa jako velmi schopného žongléra, který dokáže přehazovat balonky ztělesňující žánry a stejně jako právě Bong to působí dojmem, že Parker dokáže suverénně střídat přístupy i atmosféru. Park Hae-il v hlavní roli detektiva Hae-joona podává velmi soustředěný herecký výkon, Hae-joon je poté zajímavě napsaný charakter, který se v průběhu vyprávění po setkání Seo-rae v podání Wei Tang musí bojovat se sebou samým, kdy cit začíná pomalu párat rozum. Ať už je samotné zkoumání případu sebevíc zajímavější, sledování morálních dilemat Hae-joona je ve finále ještě o chlup více vtahující. Zvláště když na první pohled ohraný námět Park dokáže opepřit nečekaným vývojem událostí. Kamera Ji-yong Kima je neskutečně nápaditá a na film se díky ní krásně kouká, emoce dokáže správně poladit soundtrack Joa Yeong-wooka. Délku 138 minut si v jistých momentech film vlastně těžce dokáže obhájit, protože pár míst, které bez problémů mohli skončit na podlaze střižny a ničemu by to neuškodilo, se tu najde. K tomuto přesvědčení se snadno dostane i dramaturg amatér, film ovšem rozhodně nepůsobí dojmem prázdnoty a nevyvolává dojem, že se v něm nic neděje. Na to má Park až příliš es v rukávu. V Podezřelé je snadné vidět něco jako ztělesnění platonické lásky, Park i proto k lásce přistupuje o poznání více krotce a méně ostře, než jak bylo vidno právě u jeho Oldboye. Do jisté míry tu Park vzdává poctu i svému oblíbenému filmařovi Alfredu Hitchockovi, jehož Vertigo ho kdysi vedlo k rozhodnutí o tom, že by se rád stal režisérem (Park má holt vkus). Nejen Hae-joon, ale i Seo-rae poté působí jako nečernobílé postavy, které mezi sebou mají bravurní dynamiku. Ve finále je vlastně těch kliček v příběhu možná až příliš a nespasí to ani přítomnost režisérské finesy. Sympatické naopak i dlouho po filmu zůstává to, že Park vlastně mnohé neservíruje na talíři a hodně sází i na diváckou interpretaci (i když jí v oblibě nemá každý a většinou u některých svádí k nadávání do líného scenáristy). Právě motivy lásky tak paradoxně ve filmu spějí k samovolné interpretaci, přesně tak tomu je i u samotného termínu láska. Skryté významy navíc poodhalují motivace postav a nenávratně připravují půdu pro dějové zvraty, působí to tak dojmem, že tenhle romantický thriller o touze je skutečně dílem tvůrce, který se strašně moc snaží být perfekcionista. A i přes pár vad na kráse je jeho Podezřelá jednoduše povedená záležitost. Park Chan-wook Podezřelou poprvé uvedl na letošním Filmovém festivalu v Cannes a získal na něm cenu za režii. A to naprostým právem. Podezřelá není dokonalá, je ovšem tak bravurně uchopená, že má člověk pocit, že cena za režii skončila v dobrých rukách. Dost možná i proto, že v rámci Podezřelé nejspíš Park představil svou něžnější stránku. A ta je super.... () (méně) (více)
Taková jihokorejská odpověď na Hitchcockovo Vertigo a Verhoevenův Základní instinkt, z níž se vyklubala důmyslná hra s intuicí a diváckým očekáváním pod neméně důmyslnou režijní taktovkou Park Chan-wooka..... Svéráz korejské kinematografie Park Chan-Wook (který mě před pár roky zklamal Old Boyem jen aby mě pak uzemnil svým strhujícím erotickým thrillerem Komorná) si totiž vzal na paškál neskutečně hravý, zábavný, vzrušující a rafinovaný žánrový koktejl detektivky až Fincherovského střihu a romance ze starý školy, jehož stěžejním motivem je platonické koketování naivního dobrosrdečnýho detektiva trpící nespavostí a zdánlivě charakterově nečitelné vdovy podezřelé z vraždy manžela, jejíž aura podivné femme-fatale je pomyslným středobodem a gró tajemnosti celého snímku. A přestože je tenhle koktejl fakt hutnej a jeho konzumace trvá skoro 140 minut, hekticky sype na diváka jednu informaci za druhou a vy jste doslova nuceni se zorientovat v týhle změti absurdního mysteriózna, tudíž nemáte sebemenší šanci se jakkoliv nudit. Kdekomu pak nemůže být po chuti skákání v ději, překombinovanost, syndrom nespolehlivého vypravěče, anebo balancování na vícero nesourodých žánrových rovinách. Jak už jsem ale zmínil, Parkova nápaditá režie a experimentování s formou (viz. honička, stalkování, jízda autem, horolezectví, finále a mnoho dalšího) to tahá a zastiňuje veškerá negativa, která by znepříjemňovala pachuť na vašem cinefilním jazýčku.... Má to napětí, humor, romantiku, ale i nádech tajuplna – zkrátka všechno, co každá pečeť kvality vyžaduje od áčkovýho bijáku, ať už v rámci či mimo rámec asijského filmu. Mně se tenhle záhadný rébus ještě záhadněji (a zcela subjektivně) trefil do gusta. Kdo se nebojí si zavařit mozkové závity, ten se tu prostě najde. Zlatá Palma za režii naprosto zasloužená.... virtuózní záležitost, která je matoucí a fascinující zároveň. ()
S odstupem pár týdnů od projekce ve Varech si už z toho veskrze pamatuju jen to, jak mi z těch příšerných sedaček v karlovarském divadle málem zdřevěněla prdel a jak jsem se snad každých 5 minut díval na hodinky, kdy bude konečně konec. Ne vážně, řekněme si to na rovinu, přivádět na svět takhle dlouhé filmy je něco jako týrání diváka, a byl jsem regulérně nasraný jak na režiséra, že je to tak dlouhé, tak na ty reklamní kecy od Aerofilms, které to už nějakou dobu vynáší do nebe, a přitom to prostě zas takový zázrak není (což je názor, který mám i na režisérovy předchozí filmy, které mi vždycky přišly strašně přeceňované). Kdyby to bylo o 40 minut kratší, přišlo by mi to jako fajn asijská kriminálka, ale v této podobě je to pro mě zcela nesnesitelné, bohužel. ()
Že Korejci jsou mistři ve funkčním mixování rozmanitých žánrů, není nic nového, přesto mě docela překvapilo, jak moc komediální Podezřelá nakonec byla. Ale i díky tomu to nakonec byly příjemně a svižně strávené dvě a čtvrt hodiny, rozhodně žádná festivalová nuda. Zápletka i rozuzlení mají svou vnitřní logiku pevnou jen do takové míry, do jaké jste vy jako diváci je ochotni přijmout pod vlivem atmosféry snímku, takže pokud se na film v první půlhodině nenaladíte, kdovíjaký zážitek vás asi nečeká. Mně se to naštěstí podařilo. [KVIFF 2022] ()
Zručne natočená kurevská nuda s absolútne necharizmatickou, hlavnou ústrednou dvojicou! ()
Asi bude hlavný problém v očakávaniach, respektíve v očakávaniach ani nie autorovho rukopisu, ale údernejších zvratov. Ak by som sa ale na Podozrivú od začiatku pozeral ako na old school elegantný film noir v modernom háve, ústredná výčitka by bola minimalizovaná. Podozrivá ponúka niekoľko skvelých scén a momentov (nechajte sa prekvapiť), častokrát som sa ale pristihol, že z filmu vypadávam. Z môjho pohľadu zatiaľ najslabší režisérov počin z tých, ktoré som videl a ktoré ma bez výnimky maximálne strhli, takže aj preto 70% zaokrúhľujem smerom nadol. ()
No nevím, mně to přišlo dost pofidérní. Problém je v tom, že se snažili až moc, že to na mě působilo spíše jako nějaká nepovedená parodie. ()
Čakal som trocha viac zvratov, inak dobré a hudobne precízne štylizované. A niekedy aj spolu s počasím to dodáva tú správnu atmosféru. Chemická reakcia medzi dvomi protagonistami bola ale taká kyslá a príbeh je taký dlhý, že nájdu sa aj nudnejšie pasáže. Možno viac než by bolo nutné. Milostný príbeh obalený v tajomnej vražde ale určite na šoky z Oldboya nemá. ()
Reklama