Režie:
Václav VorlíčekKamera:
Rudolf BlaháčekHudba:
Petr HapkaHrají:
Mahulena Bočanová, Tina Ruland, Saša Rašilov nejml., Rudolf Hrušínský ml., Kurt Weinzierl, Ondřej Vetchý, Jiří Krytinář, Miloš Kopecký, Petr Nárožný (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Po sedmadvacetiletém zimním spánku se probudí čarodějnice Bludimíra a rozhodne se uloupit králi kouzelný měšec, z něhož se sype tolik zlata, kolik panovník potřebuje. Zálusk na něj má i princ Velemír z Dolního království. Přijíždí požádat krále o ruku jeho dcery, princezny Blanky. S pomocí Ohnivce, který zabrání Meluzíně, aby prozradila králi chystanou loupež, se Bludimíře podaří měšec uloupit dřív, než ho získá Velemír. Po návratu však zjistí, že k němu potřebuje ještě králův kouzelný prsten. Promění se v krasavici a jede zpátky na zámek, odkud právě odjíždí Velemír, který o princeznu ztratil zájem, když zjistil, že měšec zmizel. Král slíbí ruku princezny tomu, kdo ho najde. Začnou po něm pátrat nejen zlodějíčci Chytrouš a Bystrouš, v šatech, které ukradli Velemírovi, ale také princ Petr z Horního království, který se naopak převlékne za kominíka. Při pronásledování Ohnivce se dostane do komnat princezny. Mladý kominík se jí zalíbí. Přestože osvobodí Meluzínu a dozví se od ní, kde hledat měšec, zdaleka nemá vyhráno. Nejprve se ocitne ve vězení a pak ho Bludimíra promění v kus ledu. Naštěstí je tu všemocná láska, která dokáže zlomit každé kouzlo. (TV Nova)
(více)Recenze (180)
Ja souhlasím se zdejší menšinou, že z porevolučních pohádek je tahle jedna z nejlepších... Dělaná s nadsázkou a ne obvyklá křečovitá snaha o tu starou poetiku, které už stejně dneska nikdo nedosáhne. ()
Výborně napsaný záporný pohádkový postavy Ohivce u Bludimíry, která byly i velmi kvalitně zahrány, hlavně v případě Mahulenky jsem byl velmi mile překvapen. Docela mě sralo, že jí scénář přisoudil tak výraznou bouli, protože Mahulenka má krásný oči do kterých se rád dívám, ale tady mě ta boule rozptylovala. Příběh je taky napsán dobře, ale toporný herecký projevy německých herců a mnoho prázdných dialogů sráží Kouzelný měšec o kategorii níž. ()
Výborná pohádka. Galadriel má pravdu, a Bludimíra je vostrá. ()
:::::::::::::::::::: Když jsem byl malý, patřila k mým oblíbeným pohádkám. ::::::::::::::::::: ()
Čechoněmec Karel Dirka, filmový producent, nabídl pánům Macourkovi a Vorlíčkovi smlouvu na tři pohádky. Podepsali to - a dál už se nedalo nic dělat. Museli obsadit neschopné německé herce, pojmout všechno ponuře, vyčlenit typicky český sebeshazovačný humor. Ale v Kouzelném měšci se ještě zuby nehty drželi, takže to není tak strašné. Až na ty Němce... ()
Když to bylo nové, byl jsem na tom v kině a dost jsem se bavil. Z mého současnéh pohledu je to překombinované, nevýrazné ničím zajímavé - až na to, že tu má svoji poslední roli Miloš Kopecký. ()
-"Osobo, co to děláš?" -"Kradu, ty troubo." Za mlada to byla silná guilty pleasure kvůli nádherné Mahuleně, svítícím prstům a děsivému Ohnivci, nyní, nejspíš stále ještě mladá, zejména oceňuji tu dokonale psychedelickou hudbu. A on ji má na svědomí Hapka, budiž mu země lehká, to dost vysvětluje. ()
Veskrze průměrná pohádka. Příběhem, výpravou ani hereckým obsazením z něho nevystupuje, zapamatování hodná je vlastně jenom Hapkova správně strašidelná hudba. Potěší však, že alespoň dvojice zamilovaných má minimální chemii, Nárožný s Hrušínským přispějí do jinak spíše infantilního humoru sem tam vtipnější hláškou („Já se vám omluvuju.“), Kopecký zase nadhledem, a pohádka divákovi docela rychle ubíhá. O pár logických kiksech (hlavně co se týče kouzel) raději pomlčím. Překvapilo mě ale větší zapojení německé strany, která nepřispěla jenom penězi na triky a pronájem natáčecích prostor, ale také několika herci v důležitějších rolích. „Jak seš pitomej, tak máš asi pravdu.“ ()
Král všeuměl, princezna, která se chová jako normální holka, princ, který kromě jiných pomíjivých předností, jako že je opravdu velmi vyvedený, umí hrát šachy. A tohle všechno navrtává majetkuchtivá okouzlující lži-hraběnka čarodějka. ()
Nejspíš úplně poslední solidní pohádka, režiséra Vorlíčka, která se opravdu podařila. Je to vtipný, má to švih, příběh hezky odsýpá. Výkony herců jsou také fajn. Není nic, co bych tomu vyloženě musel vytknout. ()
Jednu * za snahu... ()
Přestože je tato pohádka, jak je tu už několikrát zmíněno, jedna z těch nejlepších porevolučních, tak se mi nelíbí víc jak na 2*. Pravdou je, že jsem si ji určitou dobu pustil s chutí, tzn., že jsem ji viděl více než jednou, ovšem o další reprízu nějak nestojím. Vzpomínám si však, že je zde několik dobrých hlášek ze strany M. Táborského (tuším, že roli, jež mám na mysli, hrál on). ()
Sice to není stoprocentní česká pohádka, ale patří k mým více oblíbeným. Když jsem byl malý, tak mi bylo úplně jedno, že tam hrají nějací němci a i když jsem už vyrostl, tak mi to je pořád jedno a názor mi to na tuhle pohádku nezmění. ()
Bez výrazu a chuti.! Není to české. Ti Němci.. ()
Už v roce 1996 se začal projevovat úpadek pohádkové tvorby i u takových konstantních veličin, jakou byl Vorlíček... Bočanová jako čarodějnice je příšerná. ()
80% - Rozhodně jedna z těch kvalitnějších pohádek. Díval jsem se na ni vždy s chutí... ()
Patří do desítky mých nejoblíbenějších pohádek. Kouzelný Saša Rašilov.;-) ()
Velká srdcovka mého dětství, která mě teď znovu velmi potěšila, když ji televize o svátcích oprášila. Miluju na tom filmu asi úplně všechno - obsazení (do Tiny Ruland jsem byl myslím tehdy platonicky zamilovaný, nebo pro mě minimálně měla nepopiratelné erotické kouzlo, obzvláště v scéně, kdy jí kominík zastihne při koupeli; Saša Rašilov je coby galantní král v utajení naprosto dokonalý - miluju scénu, kdy šokuje princeznu svou znalostí šachu, a strašně mě tam baví i duo Bočanová & Hrušínský, byť nechápu, proč musela být předabovaná hlasem Stašové (to předabovávání herců je podle mě obecně příšerný nešvar českých pohádek), Hapkův soundtrack (který už snad překonal jen ten pro Pannu a netvora), na svou dobu super triky, jakož i celkovou pohodovou atmosféru, kterou je celý film prostoupený a kterou neztrácí ani v "nejtemnějších" momentech - tu temnotu dávám záměrně do uvozovek, protože tam kde jiní tvůrci neváhali své dětské diváky děsit nefalšovanou depkou a příšerně beznadějnými dějovými zvraty, tam Vorlíček nikdy ani na krok nevstoupí a hlavní záporňák je vlastně dost komická postava, které se člověk nemusí bát, a díky tomu to od začátku do konce jede na hrozně příjemné vlně, která se mi špatně popisuje, a možná to tak vnímám jenom já, protože mě mrzí, že si zde zrovna tenhle film vysloužil tak nízké hodnocení, ale osobně na něj nedám dopustit. ()
Václav Vorlíček a spol. sype nápady, jako z kouzelného měšce, a stále je při režijní síle. Režisér s vytříbeným stylem pro filmovou režii se dlouhodobě vracel ke spolupráci s německými kolegy z níž v minulosti vznikl nejeden skvělý počin a v devadesátých letech se k ní vrátil ještě třikrát. Obsazení hlavních rolí tentokrát svěřil hercům se kterými v minulosti nespolupracoval a vedle toho je znát, že se spolu s nimi chce vydat jiným pohádkovým směrem, než dosud. Těžko si do té doby někdo dovedl představit pohlednou Mahulenu Bočanovou jako čarodějnici s bradavicí (příznivý dojem kazí pouze neadekvátní nadabování Simonou Stašovou), pro kterou to byla zcela atypická role. Saša Rašilov jako šikovný kominík s jiskrou v oku teprve zkoumal větší filmovou roli a nutno dodat, že si nevedl špatně a k vidění je také mix česko-německých herců, z nichž trochu navrch mají překvapivě ty němečtí, respektive německá princezna Tina Ruland s rakouským králem Kurtem Weinzierlem. Děj se točí kolem přetahované o kouzelný a bezedný královský měšec, na který má v pohádce zálusk v prvé řadě čarodějnice Bludimíra, a až pak ti ostatní. Zápletka není vedena jednoduše a přímočaře a je na ní postupně nabalena řada komických i originálně pojatých situací. Invence byla pro scénáristickou dvojici Macourek & Vorlíček typická a nikdy se nespokojili s tím, že by tomu tak nebylo. Mistr Hapka dodal perfektní hudební doprovod a pohádka, která se hned neobehraje a neodříkáte z ní scénu po scéně, je na světě. Příznivý dojem vlastně kazilo jen nepříliš vysoustruhované nadabování německých herců a Bočanové a skromnější triková stránka už postrádala kouzlo předchozích Vorlíčkových fantasy filmů. Vorlíček však ještě stále uměl přijít s vycizelovanou kompozicí obrazu a s dokonalým citem pro filmový přístup. Jmenujte mně prosím další české režiséry, kteří v jeho letech budou točit pohádku v náročné koprodukci a ještě s takovou bravurou. Mé hodnocení: 80% ()
Pohádka Kouzelný měšec nikdy nepatřila k mým nejoblíbenějším a vzhledem k tomu, že byla natočena roku 1996, tak jsem ji ani tolikrát neviděl jako jiné klasické, ale notně starší české díla. Nijak mne prostě nelákala a i kdy se na obrazovkách různých televizí objevovala poměrně často, paradoxně jsem ji nikdy neviděl celou. Často jsem totiž zmeškal začátek, nebo ji viděl od půlky a to mi stačilo, abych si ji zařadil mezi průměrné pohádky. Dříve jsem v ní totiž nevnímal jemný humor, který se v této pohádce sem tam objevil. Šlo hlavně o vtipné hlášky, lidové moudra a jisté slovíčkaření, které mne docela pobavilo. Ovšem spíše jsem vnímal uřvané dialogy, zejména čarodějnice Bludimíry, kterou sice hrála Mahulena Bočanová, ale dabovala ji Simona Stašová a také mi vadila přítomnost německých herců, kteří mi do děje zrovna nezapadali. V pozdějších letech se mi naopak velmi líbila Tina Ruland, která se zde zahrála blonďatou princeznu a do výčtu sympatických postav bych zařadil i Sašu Rašilova nejmladšího v roli prince či krásné bíle kotě, co se tak rádo toulalo po zámeckých střechách. Ještě bych si dovolil poznamenat jeden smutný fakt, že Kouzelný měšec byl posledním filmem slavného českého herce Miloše Kopeckého, který v době natáčení pohádky nebyl už v dobrém stavu jak fyzickém tak psychickém. Pohádka začala probuzením čarodějnice Bludimíry (Mahulena Bočanová) po 27 letech spánku na svém hradě Okoř a její sluha Huhla (Rudolf Hrušínský) jí řekl, že jí obydlí mezitím poničila Meluzína (Monika Kobrová). Bludimíra chtěla svůj hrad opravit s pomocí knihy kouzel, ale když ji otevřela, zjistila že ji za ty roky sežrali myši. Aby získala peníze, proměnila se v půvabnou šlechtičnu a spolu se svým služebníkem se vydala do království krále Jana (Kurt Weinzierl s hlasem Jana Vinkláře), kde chtěla získat kouzelný měšec, který byl bezedný. Král zrovna hledal pro svou dceru princeznu Blanku (Tina Ruland s hlasem Evy Černé) ženicha a budoucího krále. Zájem o ni měl princ Velemír (Ondřej Vetchý), který díky plesům, honům a zábavě zchudl a potřeboval najít bohatou nevěstu. Zajel si proto do sousedního království, kde moudře vládl král (Miloš Kopecký), aby si od něj půjčil klenoty, jimiž chtěl ohromit princeznu Blanku. Po příjezdu do království ale zjistil, že byl uloupen kouzelný měšec a tak pro něj princezna náhle ztratila cenu. Měšec totiž mezitím ukradla čarodějnice Bludimíra a odnesla jej na svůj hrad, ale aby váček dával peníze, potřebovala k němu ještě kouzelný prsten. Musela se tak vrátit na zámek a čekat na svou příležitost, přičemž proměnila zámeckého kominíka (Stanislav Zindulka) v hrábě a královského doktora (Petr Nárožný) v husu a ještě s pomocí Ohnivce zavřela nenáviděnou Meluzínu do komína. Následně se o ztrátě měšce a problémech sousedního království se dozvěděl princ Petr (Saša Rašilov), který začal na zámku sloužit jako nový kominík a hledal měšec. Mimochodem zachránil ze střechy několikrát princeznina pěkného kocoura, svedl úspěšný souboj s ohnivým mužem (Miroslav Táborský), kterého nalákal do koupelny a polil vodou a rovněž z komína osvobodil Meluzínu, která mu za to slíbila pomoc, až ji bude potřebovat. Po měšci patrala i Bludimíra, která si získala přízeň krále a zloději Chytrouš (Uwe Ochsenknecht) a Bystrouš (Max Tidof), kteří se také dostali do hradu. Postupem času se princezna Blanka a princ Petr se do sebe zamilovali a s pomocí čarodějčina sluhy Huhly, který jí již nechtěl nadále sloužit, odhalili Bludimíru. A právě za jeho pomoci byl měšec je nalezen, Bludimíra poražena a Blanka a Petr se vzali, takže všechno dobře dopadlo jako v pravé české pohádce. Z dalších rolí bych ještě jmenoval princezninu služku Betku (Eva Spoustová), trhovkyni (Stella Zázvorková), jenž prodala na zámek kouzelné houby a pomohla tak odhalit zloděje a prokázat nevinu prince Petra či trpaslíka Prskoše (Jiří Krytinář), který sloužil nafoukanému princi Velemírovi. Když jsem tedy konečně o vánocích viděl pohádku celou, uvědomil jsem si, že až tak špatná nebyla, jak by mohlo napovídat podprůměrné hodnocení zde na ČSFD a rozhodně bych ji dnes zařadil do české klasiky. I když na čertovské pohádky kvalitu nemá, rozhodně bych ji nijak nezatracoval a z těch porevolučních podle mne patří mezi ty mírně lepší. Suma sumárum, Kouzelný měšec ode mne získal tři kouzelné hvězdičky ***. () (méně) (více)