Režie:
Orson WellesKamera:
Gregg TolandHudba:
Bernard HerrmannHrají:
Orson Welles, Joseph Cotten, Dorothy Comingore, Agnes Moorehead, Ruth Warrick, Ray Collins, Erskine Sanford, Everett Sloane, Paul Stewart, George Coulouris (více)VOD (3)
Obsahy(1)
Neposlušné dítě Hollywoodu Orson Welles natáčel toto legendární drama, které se stalo milníkem ve vývoji filmové řeči i vypravěčských postupů, již ve svých pětadvaceti letech. Welles svou režijní prvotinu pojal jako rekonstrukci osudů fiktivního magnáta Kanea, sestavovanou novinářem - využívá k tomu filmové týdeníky, rozmluvy s pamětníky atd. Postupně upřesňovaný obraz titulního hrdiny ztrácí svou původní gloriolu - ukazuje se, že peníze a moc ještě nezaručují štěstí. Občan Kane vzbudil v době svého uvedení skandál, protože tiskový magnát miliardář William Randolph Hearst vztáhl vyprávěný příběh na sebe... Z devíti nominací na Oscara v roce 1941 získal film sice jen jednu (za scénář, na němž spolupracoval sám Welles s Hermanem J. Mankiewiczem), ale od té doby suverénně vítězí v mnoha prestižních anketách nejrespektovanějších světových kritiků. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (606)
Kdyz film vzniknul, tak to muselo bejt skutecne prevratny dilo a i ted, po tolika letech, na me dokazal zapusobit. Nebudu tu tvrdit, ze by film mel nejak uchvatny herecky vykony, i kdyz nemuzu rict, ze by nekdo zahral vylozene spatne a ani pribeh uz dneska neni nic tak strasne originalniho, ale tady jde hlavne o styl vypraveni. Film je neuveritelne sviznej, dokaze od zacatku zaujmout, misty je i krapet vtipnej a je slozenej z jednotlivejch historek a vypraveni, z kterejch se postupne rysuje celej Kaneuv zivot, to podporeny pusobivou kamerou a prijemnou hudbou. Akorat skoda, ze nekdy po 70 minutach filmu krapet dojde stava, jinak bych dal tech 5*. Taky se mi libil zaver s Rosebud, clovek se dozvi, co to je, ale nedozvi se, co z toho. Paradni starej film. ()
Co kdysi dávno posunulo celou kinematografii ještě o kus dál od němého filmu, je dnes stále poutavý a chytře strukturovaný příběh o ztrátě a pomíjivosti, korupci životem a vůbec o klišé, že peníze ti štěstí a lásku nekoupí. Welles skvěle zvýraznil, jak se soud o člověku mění pouhou perspektivou jednotlivých vypravěčů. S druhou projekcí po mnoha letech jdu s hvězdou nahoru, oslovený kamerou a stylem, předně ale za to, jak je KANE podaný, komplexní a tíživý, a má obsahově hodně co říct. "I don't think any word can explain a man's life." ()
Povinnost filmového fanouška. A důvodně: je to dokonale natočené, výtečně zahrané, Orson Welles ja famózní. Je to bohužel až tak dokonalé, že už tam nezbylo ani trochu místa pro emoce a ve výsledku je to trochu nezáživné a chladné. Něco jako prvotřídní modelka. Nuda, ale zároveň se povinně podíváš odshora dolů. ()
Jeden ze 100 filmů, které musíte vidět, než umřete. Jeden ze 100 největších filmů všech dob časopisu Entertainment Weekly. Jeden z 500 největších filmů všech dob časopisu Empire. Celosvětově divácky úspěšný film. Dle některých zahraničních anket nejlepší snímek všech dob, převrat ve filmařině - nechronologický děj, využití filmových týdeníků a rozhovorů k vyprávění, dokonalá čb. kamera, skvostné ateliéry. Jenže co je nejlepší - Ford T, který znamenal nejrevolučnější převrat ve výrobě automobilů, nebo současná naleštěná auta? Stejně je to s Občanem Kanem. Téma života nějakého dávno zemřelého amerického tiskového magnáta, jeho milostných skandálů i pracovních úspěchů a soukromých proher je zkrátka trochu pasé a technické postupy použité ve filmu jsou dnes běžné. Dnešníma očima jde o nadprůměrný klubový snímek, který ale nebude většinu diváků příliš zajímat. Trailer: http://www.csfd.cz/film/9611-obcan-kane-citizen-kane/videa/ ()
Občana Kanea som si dal ako moje 1000-e hodnotenie. Ide o dielo, ktoré síce v súčasnosti môže niekomu pripadať bežné a nezáživné, v čase svojho vzniku však muselo ísť o veľmi novátorský film, ktorý predbehol svoju dobu o hodne dlhý čas. Otázka čo je Rosebud, zodpovedaná v posledných sekundách filmu tak, aby divák pochopil, že Rosebud je vlastne taký ,ako celý život pána Kanea, teda drahý,opulentný a hlavne prázdny, je len prostriedkom k pátraniu po tom, kto a aký vlastne Charles Foster Kane bol. Orson Welles je v hlavnej úlohe absolútne démonický. 10/10 ()
Legendární drama vyprávějící fiktivní příběh o magnátovi, který měl všechno, ale umíral vykořestěný a jeho poslední slovo bylo prosté: "Rosebud". Ve své době naprosto převratný film, který se stal filmovím milníkem hlavně díky do té doby neobvyklému scénáři a stylu vyprávění. Orson Welles si napsal scénář, zahrál hlavní roli a usedl i na režisérské křeslo. I kdyby nikdy předtím ani po tom ,nenatočil žádný film, stal by se stejně nesmrtelným. Existují filmy, které se musí vidět, ať už jste filmový maniak či ne, a tohle je jeden z nich...... ()
Old, but cold... Tohle je tedy ten klenot a stavební kámen kinematografie v jednom? Rozhodně to není vůbec špatné, ale mně jsou tak nějak bližší nepatrné kamínky, nalezené čistě náhodou při okrajích mé životní cesty, a na tomhle monumentálním a mistrně vysochaném balvanu pro mě poupě emocí nevykvetlo. Ale při prvním zhlédnutí nějakých deset let zpátky to na mě vůbec nezapůsobilo, tak třeba za dalších deset let uvidím nefalšovanou dokonalost. Prozatím se pro mě vrchol Wellesova génia bude nacházet v poválečné Vídni. A něco málo vysvětlujících slov od mistra Michaela Chabona: "Dlouhý vertikální zdvih kamery zšeřelým zákulisím opery, jenž končil u dvou kulisáků, zacpávajících si nosy, když Susan Alexandrová nastoupila ke svému debutu. Kamera střešním oknem prudce sjela do zpustlého nočního klubu přímo na nebohou Susie. Jak se postavy dozvěděly o posledních slovech, když s ním v místnosti nikdo nebyl. Extrémní detaily, nezvyklé úhly záběru, rafinované aranžování pozadí i popředí, dokonalé propojení slova a obrazu. Bez ponurosti a odvážných kamerových experimentů, bez divadelního nasvícení a neobvyklých úhlů záběru by to byl pouze solidně napsaný film o zazobaném všivákovi." ()
"Kdybych nebyl tak bohatý, mohl jsem být opravdu skvělým chlapem." Tak kdopak byl pan Kane? Komunista, fašista nebo Američan? Pro mě to byl hlavně prvotřídní jájínek. Já, já, já, jenom já. Jelikož jsem taky jájínek, tak to mohu erudovaně posoudit. Mě tedy dost bavil Kaneův vzestup. Zejména, když jako novinář bojoval proti sobě - magnátovi. To bylo hodně zábavný. Jeho pád doprovázenej operním hýkotem jeho druhý manželky už mě tolik nebavil. Netrpěl jsem při něm tolik jako báječnej učitel zpěvu Matiste, ale už to žádná velká zábava nebyla. A co se týká novátorskejch filmovejch postupů, úchvatný kamery a precizní režie, tak k tomu poslušně hlásím, že tomu nerozumím. Mně se to prostě jenom líbilo. ()
Některé filmy člověk doceňuje s věkem a Kane k nim rozhodně patří. A je to asi logické, protože tohle není jen o geniální filmařině. To, že na ČSFD není ani v TOP 200, taky o něčem svědčí. ()
Evoluční až revoluční film v ohledech jak technických, tak vyprávěcích. Za prvé je to způsob užití kamery - blízké záběry detailů, hladké přechody obrazu, vyjímečně i pár symbolických záběrů z nepřímých úhlů. Dále se na své přijdou i minimalistické speciální efekty (ani je nepostřehneme) a propracované masky. Co se týče děje, pak se jedná o zprvu až dokumentární přístup, nechronologické vyprávění, flashbacky a propracovaná osobnostní stránka hlavní postavy, která ale zůstává nedoslovná, tzn. divák se musí nad postavou Charlese Fostera Kane zamýšlet. Nadčasová je na filmu pointa a vyplývající pravdy o přehnaném bohatství a skaženém charakteru, ale to bohužel nemění nic na tom, že Občan Kane je na dnešní poměry celkem nudný a nezáživný, tedy alespoň pro mě. Chápu jeho přínos, který je neoddiskutovatelný, ale mé protěšení z filmu bylo minimální... 5/10 ()
Ultimativní filmový zážitek, který od dechberoucího zpracování po nesmrtelný příběh nabízí vše, co kinematografie nabídnout může. Nikdy nezapomenu na pocity po prvním zhlédnutí. A druhém. A třetím. A jakémkoli dalším. Nebojím se napsat, že kdo nechápe nebo nedoceňuje kvalitu Občana Kanea, nechápe filmové umění. Tahle arogantně znějící pravda podle mě nemá východisko a je tak zřejmá, že se nestydím to tvrdit takhle přímo. U žádného jiného filmu bych to neudělal a před zhlédnutím Wellesova stěžejního díla by mě nenapadlo, že může existovat snímek, který tak bezvýhradně určuje míru filmového vkusu a soudnosti při hodnocení. Nejde o to považovat tenhle film za "nejlepší vůbec", to je samozřejmě jen gesto, ale jakékoliv jiné než maximální hodnocení (zvlášť na tak malé škále jako je ta na CSFD) u mě vyvolává jistou nedůvěru v člověka, co hodnotil, protože něco dělá blbě... Jasně že takovéhle pravdářství se nenosí, ale někdo to tu, kruci, napsat musel! ()
Starý filmy (asi tak do roku 1950) vůbec nesleduju, nevyhledávám je, nezajímám se o ně, prostě je nemam rád. Jenže Občan Kane je hrozně slavnej, všem se to líbí, všude na to čtu samou chválu, takže jsem se nakonec rozhodnul, že se na to taky podívám. A moje dojmy? Dvouhodinová nuda. Nebudu psát, že mě Občan Kane zklamal, protože já jsem tušil, že tohle asi nebude tak úplně film podle mýho gusta. Přesto jsem čekal, že ve filmu bude "něco", co má zásluhu na tom, že se Občan Kane řadí mezi nejslavnější filmy všech dob. To "něco" jsem neobjevil. Začátek neni špatnej. Filmový týdeník představí ve zkratce hlavní postavu a mně hned začalo vrtat v hlavě, co nebo kdo je to rosebud. Jenže to je opravdu asi všechno, co stojí za řeč. Postupně jsem se začal nehorázně nudit. Asi tak po hodině už mi byl celej Kane i s rosebudem naprosto ukradenej, takže jsem to vypnul. Druhej den jsem se odhodlal, že se podívám na zbytek a nuda pokračovala i nadále. Po chvíli si musim dát přestávku, pak ještě jednu a nakonec teda se sebezapřenim dokoukám těch posledních pár minut. Když se konečně objevil nápis "the end", pocítil jsem úlevu, asi jako když doběhnete v poslední chvíli na hajzl. Zvládnout tohle na jeden zátah by pro mě byl nadlidskej výkon. Ať se na mě nikdo nezlobí (nebo zlobí, mně je to jedno), ale já vážně nemam nejmenší tušení, co na tom je tak geniálního, kultovního, skvostnýho, úžasnýho, atd... Občan Kane mě jen utvrdil v tom, abych starý filmy ignoroval i nadále. ()
Pózy stranou, chtělo by se zvolat, ale nesmím zapomínat, kde se nacházím. Útočiště pokřivených geeků si svoje modly pečlivě chrání a při jejich uctívání neustoupí ani o píď. Občan Kane bude navždy považován za jedno z hlavních děl, které nastartovalo Hollywood a udělalo z filmu fenomén, jak ho známe dnes. Ve své době jistě ohromil stylem vyprávění a kamera je působivá i po tolika letech, takže docela chápu, že si tento kousek v USA tak hýčkají, ale kecy o nejlepším filmu všech dob jsou naprosto mimo a kupa zdejších uživatelů, která se snaží přesvědčit sebe sama, že ta nuda byla opravdu skvělá, působí dost komicky. Recyklované komentáře, ze kterých je jasné, že dotyčný pubescent absolutně nepobral, o čem to vlastně bylo a brutálně se nudil, jsou toho jasným důkazem. ()
Včera jsem to zkoušel a dopadl úplně stejně jako kolega salahadin, tj. usnul jsem asi v polovině. Ano, jsem ochoten tomu přiznat novátorské postupy ve vyprávění, zajímavou kameru a dobrou hudbu, ale jako celek mě to prostě nebavilo. Jak píše kolega sud, vítězství formy nad obsahem. Takže se budeme se jmenovanými ve filmovém pekle smažit společně. ()
(1001) Při přemítání nad tímhle filmem jsem si říkala, jestli já náhodou nejsem pokrytec. Současným filmům velmi často vyčítám nabubřelost a gigantičnost (často je to i na podvědomé úrovni, že se mi nějaký film kvůli tomu nedostane k srdíčku), a najednou stačí, aby taková věc byla o sedmdesát let starší a černobílá, a Dagmařina ledová slupka roztaje? Možná jo. Možná jsem jenom obyčejný hipster, kterému se rozklepou kolena z optické kopírky, kdežto po digitálních serepetičkách ani nemrkne. Navážno si ovšem myslím, že důvod, proč ke mně Občan Kane nakonec promluvil, by měl zůstat nepojmenovaný/nepojmenovatelný, což by také měla být vlastnost všech dobrých filmů. ()
O Občanu Kaneovi byly napsány stovky nejrůznějších rozborů a analýz, cokoli napsat by bylo jako nošení dříví do lesa. Přesto bych se pokusil o vlastní interpretaci, tedy, jak jsem film pochopil já. Charles Foster Kane, tiskový magnát a jeden z nejvlivnějších Američanů posledních několika dekád, umírá ve svém přepychovém ale nedokončeném sídle Xanadu. Jeho posledním slovem před smrtí je jakýsi "Rosebud". Novináři si ale s touto informací nevědí rady. Vyšetřením původu tohoto slova je pověřen reportér Thomson. Během své pouti se Thomson setkává s osobami, které měli pro Kanea v určitých obdobích jeho života důležitý význam. Ty Thomsonovi (divákovi) zprostředkovávají velmi subjektivní a nejednoznačný pohled na Charlese Kanea. Každý zpovídaný totiž Kanea zná jen z určitého úhlu, a proto si o něm nelze udělat jasný obrázek. Vzniká tak na první pohled komplikovaná mozaika, při bližším pohledu se v ní ale lze bez větších potíží orientovat. Teď bych rád předestřel několik typických znaků tohoto veledíla. Především je to tolikrát zmiňovaná kamera s vysokou hloubkou ostrosti. I to vypovídá o nejednoznačnosti filmu. Divák se může v podstatě zaměřit na jakoukoli část záběru. Pokaždé tak může sledovat trochu odlišné vyprávění. Ač se zdá, že syžet snímku je komplikovaný, není to úplně pravda. Struktura retrospektiv a flashbacků se pravidelně opakuje. Do některých ale Welles vkládá i sekvence, které nemohou být vzpomínkami postav na Kanea, to může být občas trochu matoucí, Welles si jakoby pohrává s divákem. Dále bych uvedl např. extrémní nadhledy a podhledy - ty Kanea doslova monumentalizují. A nemohu zapomenout na časté užití dvojexpozic. [==] Ve filmu lze najít různé paralely mezi hlavní postavou Kanea a skutečným tiskovým magnátem Williamem Randolphem Hearstem, který se snažil všemožně překazit natáčení snímku. [==] Orsonu Wellesovi bylo při natáčení jen 24 let, jedná se tak o předčasný vrchol jeho režisérské kariéry, jednak i proto, že mu byla dovolena naprostá svoboda při realizaci, které se později již nikdy nedočkal. ()
Tvorba Orsona Wellese je pro mě jako zakletá a veškeré pokusy o sblížení končily konstatováním, že se důsledně míjíme. Vlastně jsem se Kaneovi dlouhá léta vyhýbal, protože jsem tušil, že nadšení vytříbených znalců filmového plátna a filmových kritiků ani v tomhle případě nebudu sdílet. Snad je to tím, že Orsona Wellese řadím do stejné skupiny tvůrců, jako je Federico Felini nebo Lars von Trier, tedy k těm, jejichž přebujelé ego až příliš okatě vstupuje do jejich tvorby. Jinými slovy jde o sebestředné manipulativní parchanty, kteří mě odrazují po emocionální stránce. Pak je těžké ocenit novátorské prvky, komplikovanou strukturu snímku a útržkovité vyprávění. Můžu samozřejmě konstatovat, že spoustu toho, s čím pracoval, je opravdu revoluční, ale lidsky si mě Orson nezískal. Na Kanea se dívám jako na školní úlohu, kdy pedagog žádá po studentech rozbor uměleckého díla. Oceňuju techniku, ale jako divák jsem k Wellesovi lhostejný. Celkový dojem: 65 % s tím, že to je zcela určitě maximum, co ode mě kdy legendární režisér mohl dostat. ()
Přiznám se, že nejen že jsem se dokopal ke zhlédnutí nejlepšího filmu všech dob poprvé až na prahu čtyřicítky, ale co hůř, ani jsem nedocenil jeho genialitu. Příběh mě navzdory sofistikovanému způsobu vyprávění nestrhl a pamatovat si ho budu hlavně kvůli kvůli parádní kameře a excentrickým kulisám. ()
Zklamání. Nebudu se dlouho rozepisovat; 1* srážím za fakt, že jsem se občas nudil a 1* za téměř nulový emoční efekt (a ten prostě u žánru drama vyžaduju). Avšak rozhodně ho doporučuju ke zhédnutí a vytvoření si vlastního názoru; filmové kvality tento snímek nepostrádá. ()
DOKONALOST... ()
Reklama