Obsahy(1)
„Finální forma ‚Šíleného boha‘ není film samotný, ale vzpomínka na něj poté, co ho vidíte. Přináší vás do okamžiku těsně po probuzení ze sna, kdy se vracíte k útržkům vlastní rozklížené mysli předtím, než se rozplynou ve stínech. Přesně ten moment. ‚Šílený bůh‘ je způsob, jak se do něj dostat.“ Takhle režisér, animátor a dlouholetý mistr speciálních efektů Phil Tippett popisuje svůj celovečerní animák Šílený bůh. Tippett je známý hlavně jako člen slavného trikového studia ILM a tvůrce efektů pro Hvězdné války, Indiana Jonese a Chrám zkázy, RoboCopa, Jurský park a další filmové klasiky. Ve svém srdcovém projektu se ale vydal na vyloženě otrlý terén. Šílený bůh vznikal s přestávkami třicet let a dokončený byl v covidovém lockdownu. Výsledkem je řádně vymazlená i mazlavá procházka krajinou nočních můr. Film nemá žádné dialogy ani vysvětlující komentáře, ale klidně se bez nich obejde. Bohatě nám postačí, že sledujeme cestu hlavního hrdiny krajinou stojící na hraně postapokalypsy a pekelné říše monster, kterou sám Tippett popsal jako kombinaci Hieronyma Bosche a Bustera Keatona. Osmdesátiminutová erupce chorobných fantazií je zároveň milostným vyznáním analogovým speciálním efektům a animaci. Ostatně animačních a trikových technik Tippettův film vystřídá úctyhodné množství. Abyste se mohli dostat do bodu, kdy budete na Tippetovu noční můru vzpomínat, musíte ji nejdříve vidět. (Festival otrlého diváka)
(více)Recenze (83)
Rad odporných výjavov, od ktorých síce nejde oči odtrhnúť, ktoré sa ale zároveň každou ďalšou scénou prepadajú do čoraz väčšej samoúčelnosti. Autorove vyjadrenie o charaktere tohto jeho diela ("Finální forma ‚Šíleného boha‘ není film samotný, ale vzpomínka na něj poté, co ho vidíte. Přináší vás do okamžiku těsně po probuzení ze sna, kdy se vracíte k útržkům vlastní rozklížené mysli předtím, než se rozplynou ve stínech. Přesně ten moment. ‚Šílený bůh‘ je způsob, jak se do něj dostat.") je tak skôr dodatočnou (a tak trochu do seba zamotanou) interpretáciou toho, čo vzniklo viac-menej náhodne, než odhalením umeleckého zámeru. ()
Výplod chorýho mozku. Největší sílu to má v první půlhodině. Pak už jsem ztratil nit a jen jsem otupěle čuměl. Animace je zrůdně geniální. Jelikož chybí ucelený děj, tak je to moc dlouhé a únavné. ()
Nejlepší animovaný film všech dob, nejlepší animovaný film všech dob, nejlepší animovaný film všech dob... cca do prvních hraných pasáží. Pak už "jen" jeden z nejlepších animovaných filmů všech dob. P. S. Hudba. ()
Magnum Opus od mistra praktických efektů Phila Tippeta, který se podílel na Star Wars, Jurském Parku, Hvězdné Pěchotě a Dračí Srdce si natočil originální, depresivní, snový a bizární Stop Motion Animáč, kde jasně vítězí forma nad obsahem, ale je to dílo velmi originální a zásadní, které bude pro jednu stranu instantní kultovní klasika a pro druhou nekoukatelný a nestrávitelný opruz. Tenhle projekt se začal vytvářet už v roce 1987 a teprve až teď se stal kompletní, což je samo o sobě šílený úlet. Nejsou zde však dialogy, děj je vykládán imaginací a zvuky, což není úplně jednoduché vždy pochopit, co se děje a proč a většina událostí jsou groteskního rázu, takže pro diváky dávám varování. Not for everyone!! Každopádně fanoušek Post apokalyptických světů, bizárů, filosofických přesahů a praktických efektů nejspíš bude vrnět blahem. Občas to bylo weird, občas nečekaně divoké a místy neskutečně stylové a krásné. Velmi zajímavé, těžko se film hodnotí, ale já si tuhle animovanou a zvrácenou variaci na Mad Maxe docela užil a fandím ji. 7/10. ()
Název "Šílený bůh" neodkazuje na žádnou figuru ve filmu, nýbrž na samotného autora Phila Tippetta. Legendární mistr stop motion speciálních efektů, který se podílel na původní "Star Wars" trilogii, "RoboCopovi", "Jurském Parku" a dalších klasikách, zde reflektuje samotnou podstatu animace, která spočívá ve vdechnutí života a identity neživému objektu. "Šílený bůh" tak vlastně rozvádí dílčí filosofické myšlenky vynikajícího dokumentu "Creature Designers - The Frankenstein Complex", kde Tippett také vystupuje. Ale současně nezůstává u pouhého vztahu stvořitele a jeho výtvoru a příznačně Tippettově traumatu z nástupu počítačových efektů se vůbec nevěnuje strachu z toho, kdy výtvor získá moc nad svým stvořitelem. Tippett zpřítomňuje božský princip v jádru rukodělné stop motion animace, kde se do každého detailu otiskuje nejen ruka, ale také osobnost i zvůle tvůrce. Ten se totiž stává nejen všemocným stvořitelem, ale dle vlastního rozmaru rozhoduje o osudu i životní dráze svých výtvorů. Zdejší distopické světy marně se pachtících bytostí v sobě zrcadlí titěrnost jednoho života i všeobjímajícnost celého vesmíru. Jsou o to více krásně znepokojivé, když si uvědomíme, že musejí zabírat nejen veškerý prostor Tippettova studia, domu a sklepa, ale hlavně jeho mysli. Při tom, jak je patrné z úžasně pečlivé animace, Tippett ale není ledabylý stvořitel, nýbrž ke každé bytosti přistupuje s empatií a vdechuje ji nejen život, ale také osobitost a humanitu. Právě fakt, že jim ale současně nedává konejšivé bezpečí konvenčního příběhu, ale nechává je napospas nahodilé zkáze jim dává o to děsivější existenciální rozměr. "Šílený bůh" nám tak ukazuje (s)tvoření v celé jeho kráse i zrůdnosti. ()
Mad God Tippett uvádí: Apocalypse Know (between Freud and Jung). Tři dekády práce, aby byla prostřednictvím mile archaického stop motion nabídnuta spousta momentů evokujících tvůrčí styly (v abecedním pořadí od Bosche až po Zemana) a pár docela děsivých výjevů o obratech prachu v prach. Nic mě ale mezi těmi střípky nočních můr nerozložilo tolik, jako ten zpomalující se tikot hodin.. ()
Když se nedaří..... Zvolil jsem si hned druhý špatný film s výborným hodnocením během jednoho večera. Z hlediska animace je to sice dokonalé, za což si dílo nějaký ten respekt bezesporu zaslouží. K čemu to však je, když je zbytek k uzoufání nudný a není zde prakticky žádný souvislý děj? Já se rozhodně na filmy nekoukám jen proto, že to dobře vypadá, v tomto případě je ,,dobře" synonymem slovu hnusně, ohavně a nebo na pohled neprijemný. Sice se tvůrci při tvorbě nepochybně dosyta vyřádili, já bohužel jejich nadšení příliš nesdílím a jediné co mohu hodnotit kladně, je ten propracovaný a dokonale odpudivý vizuál. Proto, jak už jsem zmínil, v celé stopáži není nic, než nahodilé projevy animovaného násilí v děsivém světě, kde vše slouží jen jako potrava pro ty silnější. To ovšem začíná být nuda ani ne po deseti minutách. Štěstí že to není až tak dlouhé, měl jsem totiž dost práce dílo dokoukat do konce a to i s trochou toho přetáčení. 21% PS: Bohatě by stačilo 20 minut a hodnocení by bylo lepší. ()
Koncept života v mutantovom zmare, zrodiaci sa po výbušnej katastrofe. Všetci slúžia len ako potrava alebo pracovná sila bez tváre. Voľne zameniteľná, kedykoľvek zlikvidovaná ako humus pre výživu iných mutantov. Prazvláštnych kreácií, upriamujúcich vedomie diváka kdesi do krajín Hieronymusa Boscha, Hans Ruedi Gigera či Salvadora Dalího. Ponurá apokalyptická vízia alebo nočná mora súčasnej civilizácie. Alebo alegória skutočného fungovania, kde najkrajšie farebné vízie, opojné huby a veselé tvorby v teplých, pastelových tutti-frutti farbičkách požierajú s chuťou hmýriace sa mäsové červíky, sa skrývajú hlboko v undergrounde. Na bezdialógovom filme vidieť ohromnú spústu kreatívnej energie pretaviacej sa do omračujúceho výtvarného riešenia s použitím rôznych techník animácie a výtvarných štýlov. Scenár, čo je do istej miery pochopiteľné, hrá druhé husle. Čo je však trochu na škodu, lebo napriek vyššie spomenutým pozitívam sa dielo nevyhne opakujúcim sa, pomalým a miestami otravne nudným pasážam. Napriek tomu ide o výnimočné dielo kinematografie, odporúčania hodné každému fanúšikovi filmu. ()
Veľmi zaujímavá “vecička” pre okrajové publikum .. ()
Výlet do nekonečné říše fantazie, otevření dveří do jiných světů, cesta do nejtemnějších koutů. Vše začíná zborcením babylonské věže. Místo ní se ale záhy objeví věž zcela jiná - temná. Snad proto, že film vznikal tak dlouho, je v něm popkulturních odkazů nepřeberně. A to je myslím dobře, jelikož divák si dozajista najde své. Kromě osobitých věcí a momentů, postav a zrůd, lze jen namátkou zmínit - H. R. Giger, řecké báje (stařeny Graie, Mínotaurus...), Terminátor, The Wall (mlýnek na maso), klipy skupiny Tool či M. Mansona, Begotten, Star Trek (1979).... Noční můry, vize, přeludy, sny. Válka. Život a smrt. Čas. Snímek je z větší části animovaný, ale má i hrané sekvence. Násilný porod připomíná kombinaci Mouchy a Vetřelce, avšak novorozeně je určeno k daleko vyššímu zcíli. Humanoidní postavičky existují přesně v duchu: Prach jsi a v prach se obrátíš. A z prachu povstanou noví, kteří odpracují, co musí, a opět dají život jiným. Věčný koloběh. Fascinující. ()
Experimentální horror 'Šílený bůh' není jen celovečerní verzí tří stejnojmenných krátkometrážních filmečků – především jde o nechutnou stop-motion vernisáž (míněno v dobrým slova smyslu) pečlivé třicetileté práce pomyslného revolucionáře moderních praktických efektů, Phila Tippetta. Tippett totiž chytl diváky za ručičku a vzal je na cestopisnou exkurzi skrze své noční můry a halucinace spánkové paralýzy, jejichž význam či symboliku lze volně interpretovat ku libosti diváka. Díky tomu je 'Šílený bůh' ve své kontextuální podstatě jakousi poutí napříč temnotou a peklem fiktivní dystopické post-apokalypsy odehrávající se v tajemném industriálním labyrintu, potažmo podsvětí, kde se nachází hafo bizarních úkazů, děsivých mystérií, kreatur, monster, exkrementů, výměšků a jiné roztodivné havěti – všeobecně vzato hrůz, které vás svou groteskní brutalitou a absurdní explicitností násilí dokážou jak vyděsit, tak rozesmát. A právě sám Phil Tippett je Šíleným bohem, vládcem a králem této temné říše...... Kdekomu pak hlava nebere, jak Tippett dokázal své morbidní noční můry a vize zhmotnit ve formě precizní stop-motion animace - jež nemá daleko k surrealismu Jana Švankmajera - která nejenže bere dech, ale také nahání nefalšovanou hrůzu a větší nechuť než konzumace pizzy s ananasem – viz. scéna, v níž hlavnímu hrdinovi šílený vědec vyndavá vnitřnosti zaživa...... Kdyby však Tippet celý snímek koncipoval výhradně jako road-movie skrze říši oněch nočních můr anebo jej stylizoval do fantasmagorické variace na Danteho 'Božskou komedii', protože ve finální třetině už nemá ponětí čím víc by šokoval, jednalo by se o nejlepší animovaný film všech dob. Takhle je to 'jen' jeden z nejlepších animovaných filmů všech dob, který jedni budou nenávidět, a druzí naopak milovat. To však nemění nic na tom, že jde o nepříjemný zážitek, který jde těžko popsat, který půjde těžko zapomenout, a který je určen pouze pro otrlé – anebo pro fajnšmekry........ // VERDIKT: FUJ DO PÍČI! 8,9 démonických žížalek z 10 // ()
Aneb kdyby Hieronymus Bosch hrál Dark Souls, ve víru následný inspirace nakreslil obraz a ten potom zfilmoval Cronenberg. Vizuálně zcela obdivuhodný film. A vlastně i tak trochu obsahově, i když má fakt tvrdou a kluzkou slupku. ()
Humus. Dokonale udělaný zlý depresivní humus. ()
Phil Tippett vytvořil působivou odyseu fantaskními válečnými zónami, tyraniemi, krutými ekosystémy, postapokalyptickými světy a dost možná i samotným peklem. A kdyby nás celým tím depresivním panoptikem vedla jedna spojitá nit v podobě postavy, kterou bychom jako tiší pozorovatelé doprovázeli po dobu celého filmu (jak jsem na začátku doufal), bylo by to i geniální. [Podzimní sklizeň FOD 2021] ()
Animované zpracování fantaskního světa, plného utrpení a bezúčelného ničení. Pohled na jakousi dystopickou společnost očima průzkumníka, který se následně sám stane součástí prapodivné hry. Jeho role je nepodstatná jak pro celek, tak pro diváka. Nevím, jak přesně popsat to, co jsem viděl. Vše je v podstatě jen zhmotnění nesouvislých představ temných zákoutí lidské mysli. Kdyby to celé bylo podepřeno nějakým souvislým dějem, asi bych dal i víc. Takto je to pro mne jen rozpohybovaná řada pitoreskních obrazů bez souvislosti. Přesto zajímavá zkušenost. 50% ()
Krystalicky ryzí dekadence. Vrcholná ukázka estetiky chátrání, zmaru, hnusu a zkázy, nabízející nesčetné množství výkladů, ne nepodstatné - nutno dodat černočerné - poselství, ale především výjimečný divácký zážitek, o kterém si troufám tvrdit, že nikoho nenechá lhostejným. Já osobně jsem jím byl zaujat dokonale - a zdaleka nejen proto, že se zde odkazuje nebo přímo cituje z mých oblíbených tvůrců (Bosch, Breughel, Dalí, mnohé z filmu mi připomnělo Chinu Miévilla nebo Jana Švankmajera), děl a mýtů. V poslední době mne zaujala řada snímků určených spíše užšímu diváckému okruhu ("Shepherd", "The Sadness" "Země potomků"), ale přes všechny jejich nepopiratelné kvality je v mých očích "Šílený bůh" v mnoha ohledech překonává a určitě se k němu budu nejednou - a rád - vracet. ()
F.E.A.R.2/Švankmajer/Fallout/DeadSpace/Jenuet/Eraserhead/Tetsuo/Cronenberg/nightmare fusion. Boží! ()
Nočná mora oscarového trikového mága Phila Tippetta? Alebo len utrhnutie z reťazí jeho dizajnérskej čaty? Každopádne to nieje snímok pre konzumného diváka a ja som sa na neho pozeral nie z tej obsahovej stránky ( ktorá vlastne ani neexistuje ), ale z tej trikovej ( ktorá je mimochodom úžasná a zo starej školy ). Mať to nejaký presah ( možno je predsa len nejaký, ale skrytý ), tak idem na maximum hodnotenia. ()
Nemohu si pomoci, ale tato zvrácená hrůza mi připomíná jakousi sci-fi variantu Světlonoše lehce líznutou klasickým Švankmajerem-otcem. Myšlenka této vyšinuté nestvůrnosti zřejmě tkví v otázce spletitého a pomíjivého lidského bytí, kterou jsem však v plné šíři nemohl zachytit. Možná znázorňuje strastiplný běžný život člověka zasazený do apokalyptického hnusu lidské historie. Nechci v tomto díle hledat něco, co tam není, ale aby jste ho mohli sledovat, musíte si vytvořit alespoň nějakou konstrukci. Pravdou je, že pokud se vydržíte nepoblít, dostane se vám neobyčejného zážitku. Nicméně, to že zůstávám stát před touto branou pekla s otevřenými ústy, mne nutí dáti 5*. ()
Představte si 80min. klip od 90tkových Tool a jste doma. Není špatné, si je k tomu rovnou pustit. Byť hudbu samotnou musím pochváliti, neb se v bezdialogovém filmu na ní více soustředíte a i když je nenápadná, o to více je pak výraznější. Přidejte něco Sepultury, Švankamjera a Lynche a máte Šíleného Boha. Je škoda, že jsem všechny tato věci viděl než to trikový machr dostal po více jak 30 letech konečně ven, páč viděti tohle v 90tkách, byla by to pravděpodobně bomba, přímo atomová na níž během ´´děje´´ též dojde. Stejně jako jiní nepovažuji právě za šťastné, že některé (naštěstí je jich minimum) části jsou s živými herci, protože dle mého hl. postava toho chlápka s klouboučkem (jehož jméno zní Zabiják) a plynovou maskou byla zajímavá a jejíž putování dosti temným světem bylo to nejvýraznější z celého filmu. Když pominu sequenci pitvy, kde létají nalevo/napravo+strop, chlístance krve a vnitřních orgánů, která mě se přiznám až rozesmála.;-) V př. tohoto filmu jsem takový filmový švýcar, který je neutrální a stojí uprostřed a který plně chápe jak max. hodnocení, tak minimální. Já si prostě u tohoto vybavím spousty stejných či podobných experimentů a tudíž z toho nemohu býti odvařen. Když to tedy shrnu, nejvíce si z toho budu pamatovati samotný úvod, kde zní Wagner a stojí ještě Babylonská věž. Za podívání to určitě stálo, ale trvalý účinek, který by mě donutil či motivoval k vícero shlédnutím se zde satanžel...nedostavil. Škoda. Ale i tak díky za tip, Terminátore.;) P. s. doporučuji si přečísti děj na wikipedii. Dává to pak větší smysl. ()
Reklama