VOD (1)
Série(2) / Epizody(16)
Obsahy(2)
Seriál Fallout vychází z jedné z nejúspěšnějších videoherních sérií všech dob. Vypráví příběh vítězů a poražených ve světě, kde už není skoro nic, o co by se dalo hrát. Změkčilí obyvatelé luxusních protiatomových krytů jsou po 200 letech od apokalypsy nuceni vrátit se do neuvěřitelně složitého, rozkošně bizarního a ukrutně násilného světa, který na ně čeká na povrchu. (Prime Video)
(více)Recenze (354)
Musím říct, že na tohle jsem se těšil. Fallout je moje dětství a hrál jsem všechny díly krom poslední 76. Vizuální zpracování je fakt povedený a líbí se mi, že se touhle sérii inspirovali a ne jen špatně obšlehli. Vypráví si svoje příběhy z tohoto světa a to je na tom to dobré. Prolínají se tu vlastně 3 příběhy a nikterak to nekazí zážitek a člověk se v tom neztrácí. Takhle ať pokračují dál a servírují nám i více z pustiny, která byla trošku chudší. Rozhodně se jedná o parádní herní adaptaci, která má co nabídnout novým divákům a taky nikterak neurazí fanoušky her. Bere si to sice víc z dílů 3,4 a dál, ale není to nic špatného. Doporučuje 10 z 10 Vaulťáků. 95% ()
První čtyři díly jsem v ruce lačně třel řádně ztvrdlý džojstyk. Dostal jsem k tomu totiž jako stimulaci naprosto parádní nápadité, originální, sugestivní, místy brutální, nemilosrdné i hnusné a skvěle odsejpající postapoporno, jemuž jsem ihned odpustil i toho slizkého, bolševicky vroubovaného tranzistora. Vždyť přeci po dvou stech letech radioaktivního spadu se Země musí přirozeně hemžit bandou, tentokrát nedobrovolných, mutantů, které je nezbytně nutné privilegovat a stavět na vzorové piedestaly, žáno? Při pátém díle mi však džojstyk v ruce náhle ochabl a zůstal chcíple viset až do konce seroše. To se totiž malý Nolan zase obsedantně musel pořádně zatahat za zduřelé ego a kompulzivně předvést, jaký že to je yntelechtuální a umělecký kabrňák, co „vymyslí“ mohutně navatěný narkoleptický kauzální pičoid i do přitrouble degenerativní počítačové hry, načež přepnul do poooomalu mechem obrůstající šablony Westworld a až do konce kupil ultranudné, špatně zdramatizované a veskrze zbytečné až otravné hromady klišovitě žluklých neoliberálních rodinných hovnot vypleštěné mladé komunistky a unylých kokotporátních rádobyintrik kolem dříve naprosto fantastického a veskrze démonického Waltona. Je to rozhodně o třídu lepší než prudivý bolšozávadný výplach Last Lofas, avšak výsledek jen půl na půl. A to je děsná škoda, protože kdyby se podařilo udržet famózní qalitu prvních čtyřech dílů po celou hrací dobu, vycákl by mi na konci z pákového ovladače střílecí knoflík. Teď mě z toho nenaplněného prvotního rozdráždění akorát tak bolí základna. ()
Na filmové nebo seriálové zpracování Fallout jsem čekal přes dvacet let. Stojí dost za prd. ()
║Rozpočet $153miliónov║ Zas prípad keď to je príliš umelo, vážne, zbytočne drastické, otvorené, postavy nedokážu patrične strhnúť aj keď sa teda snažia, dejová osnova im moc toho rozmachu nedovolí. Walton Goggins bola stávka na istotu ale nenaplnil očakávania. /50%/ ()
Divný, zlý a ozářený, aka čím víc Ghoula, tím víc legrace. Směšný Westworld jsem pokládal za kolektivní kognitivní disonanci a od Falloutu jsem si tudíž nic nesliboval a hele. Ono to nejen nebolí, ono to příjemně ozařuje. Funny směsice creepy westernu, futuretro grotesky a výpravný sci-fi má šťastně trefený tón, opírá se o hlavní estetické pilíře her a vytváří vlastní origin story. Jo, první polovina je výrazně lepší a poslední tři díly, které najednou začnou klenout epické oblouky, se nám trochu nalokaly klišé. Ale nic fatálního. Ghoul a Norm jsou skvělé postavy, Lucy má potenciál a Maximus Titus Čurus nestihne člověka otrávit. Já jsem velice spokojený a těším se na další putování Pustinou. ()
Bozi, musim zahrat F3 a New Vegas asi... Muzu chapat 3 postavy jako jakysi 3 playstyly typickych hracu? Libi se mini plottwisty, neorthodoxni reakce, krvavost i humor, tempo, stylizaci, atmosferu, lore. Lehke a hrave. Libi se mi, ze ze me serial nedela blbce a nemusi mit vsechno skrz nejakou B postavu neco vysvetlovat. A vyjimecne je to serial bez FILLERu. Parada! ()
„ZNÁME PRAVDU…“ Tak hlavně první díly jsou parádní a krvavý westernový post-apo… Srší to nevotřelejma nápadama a kurevsky to baví! A ta hudba! Je to v podstatě strašně jednoduchý – ale super. Žádný vekácávačky… prostě to vodsejpá. Škoda, že neznám hru, asi bych vocenil ty narážky (jestli tam teda jsou…). Postupně jde víc o příběh, než o všelijaký serepetičky, ale rozhodně jde (v mejch vočích) o parádní seriálovej počin! /// -------------- POD ČAROU: ------------------------------------------------ 1.) Jonathan Nolan (bratr Christophera) je hráč a velkej fanda herní série. Právě díky němu Bethesda Games Studio souhlasilo se seriálem. 2.) Thx za titule „Filip Drlik a Lucie Musílková“. /// PŘÍBĚH **** HUMOR * AKCE *** NAPĚTÍ * ()
Fallout hru jsem hrál a nebavila mne. Co se týče seriálu, tak prvních 10 minut prvního dílu bylo parádních....a pak se to zvrtlo na směs sraček. 😡😡😡😡😡 A ten transgender voják to byla třešnička na dortu.🤣 ()
Nejsem hráč, ale tohle je postapo nátěr se všemi ingrediencemi, které v tomhle žánru miluji a sjel jsem to celé na jeden nádech. Na zemi vypukne jaderná apokalypsa a přeživší žijou v protiatomových bunkrech, které se nazývají Vault ( Čti SILO!) na povrchu je totiž radiace, banditi, ghoulové a mutanti. Hlavní hrdinka Ella Purnell se svým velkým kukučem je roztomilá a dá se s ní velmi sympatizovat, byť to není žádná akční mašina, o akci se tu převážně stará výborný Walton Goggins, který hraje ghoula a je to nejlepší postava seriálu, byť je to antihrdina. Má výborné hlášky, v akci je nekompromisní a všechny scény s ním patří k tomu nejlepšímu ( dokonce i ty flashbacky). Bavil mě i Maximus, ikdyž mě štvalo, že půlku seriálu běhá bez toho božího Warhammer armoru. Akce je hezky brutální a stylová, ikdyž v druhé půlce seriálu je jí o dost méně než bych chtěl a zvířecí mutanty tu všehovšudy dostanem jen dva, což je celkem škoda, ale vše to vynahazuje skvělý příběh narvaný zvraty,atmosférou,tajemnem i napětím. Scény z Vaultu ve mně hodně evokovalo Silo, má to výborné tempo, nikdy to nesklouzne v takové to zdlouhavé Drama, kde klouzalo Last of Us, tohle je prostě odlehčenější a bláznivější i dostatečně zvrácené, ten svět mě bavilo prozkoumávat a v závěru z jistých dialogů o zničení konce světa slušně mrazí. Došlo i na akčnější finále, takže spokojenost. Trochu mne mrzelo i fakt, že z frakce Bratrstva jsme se toho příliš nedozvěděli, přitom se jevili velmi výživně. Season 2 chci hned! Chytlo mě to za koule řádně. Je teprve Duben a už teď by se dala poskládat seriálová TOP 10tka, takhle silný seriálový rok tu nebyl 10 let. 9/10. ()
1. série - 60% - První díl mě nadchnul. Ironicky shazuje svoje hlavní hrdiny, opatrně dávkuje strach z neznámého a dává pocit něčeho nového. A pak se děj posune do klasických vyprávěcích postupů, forma se uzamkne v nekonečném přidávání dalších a dalších gramodeskových hitů a k radosti zůstává snad jen ta Lucy. Zbylé postavy často rozčilují nebo přímo vadí, tajemství se vysvětlují průhledným nebo očekávaným způsobem, hlavní hrdince je co chvíli připomínáno, že na povrchu se brzy začne chovat jinak než pod poklopem a popravdě na mě Fallout funguje víc jako love story nebo rodinné drama, případně jako western. Sci-fi stránku, společenskou kritiku, protiválečnou hrdost nebo odhalování stínů minulosti jsem na konci bral jen jako nutné zlo, což je u postapokalyptického výletu na pováženou. Originální ale je, takže budu na pokračování opatrně zvědav. Jen bych si hrozně přál, aby se ustálila nálada. Kombinace těžkopádných vtipů, politické satiry, přiznaně béčkového designu monster, paranoidního thrilleru a akční arkády, kde se fatální zranění občas dá léčit lektvarem a občas zase ne, mě ze sedadla vyhazovala skoro pořád. ()
// Jakožto předlohou nepolíbený fanoušek Jonathana Nolana, Lisy Joy a především Westworldu můžu říct, že tohle bylo skvostný navázání na jejich předchozí práci. World-building na jedničku, postavy krásně komplexní, Walton Goggins si smlsnul na každé scéně, strašně mě bavila celá jeho flashbacková linka, černý a často i dost absurdní humor tomu seděl jako hrnec na prdel, a nebýt faktu, že mě maličko zklamalo vyústění (aneb čekal jsem to trochu přísnější), byl by to vlastně i horký adept na seriál roku. Takhle zůstal Fallout (8,5/10) nejen za The Last of Us (9,5/10) jako nejlepší videoherní adaptací, ale i letošním Shogunem (9/10), který přece jen jel příběhově trochu větší bomby. ()
Fallout 2 je jedna z mejch nejoblibenejsich her, takze na tohle jsem se tesil jak malej a zaroven jsem se obaval, ze z toho bude kolosalni pruser. A ackoliv se nekona nejakej serial roku a podobne, jak by se podle hodnoceni mohlo zdat, nastesti jsme dostali hodne nadprumernej serial. Problemy tu jsou v podstate dva. Celej ten svet vypada oproti hram desne prazdne, kde jsou vsichni ti mutanti, roboti, zrudy? Vetsinu casu tak v cely pustine vidime jen hlavni hrdiny a sem tam par vidlaku. Druhej problem je samotnej pribeh, chapu, ze projekt za takovyhle prachy nemuze bejt cilenej jen na fanousky a vlastne mi prislo, ze tu toho pomrkavani na hrace zas tak moc neni, takze tu je i spousta vysvetlovani veci okolo, jenze ty jednotlivy linky proste nejsou buhvijak zajimavy, i kdyz se vse nakonec hezky prolne. Navic proste ty vaty, kdy se nic nedeje, je v jednotlivejch dilech az zbytecne moc. Jinak je to ale pecka. Naprosto uchvatna vizualni stranka, az na par drobnosti fajnovy triky, k tomu skvela hudba, proste jak ozivla hra. I kdyz ta ma tu atmosferu precijen jeste o fous lepsi, ale i tady je skvelej mix cerny komedie s thrillerem. Hlavni trojice jsou sympataci, skoda, ze ghul (vypadajici jak bracha Deadpoola), jakozto nejvic cool postava ma nejmin prostoru. Naproti tomu "rytir" Bratrstva oceli se na muj vkus az moc casto chova jak retard. Kdyz uz je nejaka akce a bohuzel ji neni zas tolik, tak je to natoceny naprosto libove a vse je krasne spinavy a krvavy. A i kdyz pribeh neni buhvijakej, stejne je clovek napnutej, jak to skonci. Takze za me spokojenost, mohlo to sice dopadnout lip, ale taky daleko hur a fakt doufam v druhou serii. Mam chut zase nahodit Fallout 2. ()
Fallouty jsem v podstatě nehrál, ale odmala mě tenhle retro atomic age post-apo svět fascinuje a doufal jsem v pořádnou filmovou / TV adaptaci. Dík za adekvátní rozpočet a výsledek je solidní! Exploatační nukleární western je to správný, divácky vděčný pojetí, vybombená jižní Kalifornie vypadá náležitě dobře, má to všechny potřebný propriety, atmosféru zatracený civilizace, sektářských kultů a dystopie, nechybí parádní písničkový oldies soundtrack. Děj je tak akorát poutavý, místy zbytečně natahovaný, postavy zábavný (#1 Goggins, dle očekávání), herecky mi vadilo obsazení Maxima - Moten je nevýrazný, až lehce otravný. Humor se daří, i když, občas snad až příliš imbecilní. Vůbec nejsilnější scéna je hned ta úvodní v první epizodě (x). V součtu: bomba to není, rád bych to "přesahovější", jsem ale spokojený a vidím další potenciál. S01: 80% / Jak výborný načasování série ve chvíli, kdy nám doomsday clock ukazuje rekordních 90 sekund před půlnocí... Právě čtu "Nuclear War: A Scenario" a je to hodně zlověstný. Zajímá-li vás kulturní a dějinný kontext, vřele doporučuji dokumenty jako Trinity & Beyond, Atomic Cafe a nebo letošní Turning Point: The Bomb and the Cold War. ♪♫ ()
Televizní adaptace kultovní videoherní série Fallout nemohla vzhledem k prezentovanému námětu přijít v lepší čas. Žijeme v době, kdy ze stále více stran zaznívají obavy z návratu Studené války (tzv. Cold War 2: Thermonuclear Boogaloo) a řeší se znepokojující implikace nenápadného počátku třetí světové války. Žijeme v době, kdy mocí, bohatstvím a zašlou slávou posedlí, vyšinutí diktátoři a jejich přisluhovači haraší každý druhý týden jadernými zbraněmi a zcela otevřeně v televizních pořadech a na sociálních sítích sní o nukleárním holocaustu. Žijeme též v době, kdy můžeme na vlastní oči sledovat nejen zlovůli mnoha zcela jasných psychopatů, ale v rámci stupňujícího napětí a počtu krizí obecnou demagogii a faleš, ekonomickou a sociální nejistotu a s tím vším související rozklad občanské společnosti. Není divu, že v takové situaci se začíná hovořit o tom, že je náš svět momentálně možná nejblíže apokalypse ve své historii (ještě blíže než během "první" studené války) a znovu začínají vznikat zcela vážné, děsivě realistické předpovědi a varování. Naposledy např. v podobě knihy finalistky Pulitzerovy ceny Annie Jacobsen "Nuclear War: A Scenario" (kterou mimochodem v nejbližších letech možná bude do celovečerního filmu adaptovat Denis Villeneuve v rámci navázání na varovné filmové projekty jako byl kdysi v 80. letech děsivý film Vlákna), kde autorka předkládá na základě vlastní extenzivní rešerše a rozhovorů s mnoha současnými i bývalými odborníky a vojenskými experty scénář toho, jak by mohla začít a jak rychle by skončila globální jaderná výměna, která by znamenala konec lidské civilizace. Přes všechny tyto nepříjemně depresivní náznaky potenciálního skutečného konce všeho (a to nezmiňuji ani tu paralelní, druhou možná ještě pravděpodobnější linii vývoje událostí - všeobecnou exterminaci lidstva kvůli klimatickým změnám, způsobených chamtivostí megakorporací a nadvládních společností) nebo právě kvůli nim je ale zároveň nejlepší čas na pořádnou satiru věčných a neměnných nešvarů lidské přirozenosti. Ano, ideální by bylo, abychom se všichni konečně poučili, chytli se za ruce a šli vstříc lepším zítřkům, ale když se to nějak stále ne a ne podařit, aspoň si z toho můžeme společně všichni pořádně vystřelit a se slzami v očích se bavit, zatímco se zdi Římu rozpadají a přes díry se dovnitř pomalu začínají vkrádat barbaři. Ačkoliv se přiznám, když i to nejabsurdnější zveličení začíná být realitě blízko až příliš (a že se to děje stále častěji), člověku úplně do smíchu není. Ale abych se konečně konkrétně dostal k jádru komentáře, Falloutu od Amazonu a Jonathana Nolana/Lisy Joy. Hned zkraje se nejprve musím přiznat - dodnes jsem nehrál ani jednu Fallout hru, takže jsem do série šel s úplně čistým štítem a otevřenou myslí. Vzhledem k tomu, že se pohybuji v herním světě už nějaký ten pátek, jsem samozřejmě věděl nějaké základy - do jakého žánru série patří, o čem tak obecně tyto hry jsou, jakou atmosféru mají (mít), že se neberou úplně vážně, že tam jsou určité frakce a monstra... Ale nevěděl jsem vůbec nic konkrétního. A jak asi lze vidět na první pohled díky mému hodnocení, můj konečný zážitek z mé první návštěvy tohoto postapokalyptického světa by se dal shrnout jako rozhodně nadprůměrný. Moje očekávání byla z velké míry naplněna a můj první, zprostředkovaný průzkum univerza Falloutu mě bavil od začátku až do konce. Tvůrčí a manželské duo Nolan/Joy totiž po Westworld (nebo alespoň první a druhé sérii... ano, jsem asi jeden z mála, který si až na pár chvil opravdu užil i druhou sérii) znovu potvrdilo svoji schopnost budovat rozmanité, relativně rozmáchlé a tajemné příběhy a světy, i když v tomto případě samozřejmě měli práci ulehčenou díky existenci velkého množství referenčního materiálu (na druhou stranu, ten je taky omezoval a museli si bezpochyby dávat pozor, aby nějak výrazně a nelogicky nenarušili návaznost a celkový kánon. Což se jim podle všeho podařilo, aspoň co mohu usuzovat z většiny reakcí na hlavním hubu Fallout fanoušků subredditu r/Fallout). Na rozdíl od předchozích pozdějších řad Westworldu se jim tentokrát naštěstí znovu podařilo taky napsat příběh, který měl veškeré dějové linky ukončeny velmi uspokojivě, kdy do sebe v poslední epizodě krásně zapadly všechny postupně odhalované střípky informací ohledně ústředního mystéria, jakožto i prezentované motivy. Jediný problém, který jsem se závěrem měl, vycházel z pocitu, že jsem se zrovna dozvěděl opravdu zásadní základy lore a příběhu celé série, které bych se raději dozvěděl až poté, co jsem hrál všechny hry (které se chronologicky odehrávají před událostmi seriálu, jmenovitě zatím poslední videohra v sérii Fallout 4 se odehrává 9 let před seriálem). Nu, ale na zahrání takto kultovní série jsem měl během všech těch let času asi dost, jen kdybych neměl tak velký problém začít hrát jakoukoliv hru v RPG žánru, protože vím, že u ní budu muset strávit desítky hodin. Je to jakýsi těžko překonatelný psychický blok, nicméně tahle adaptace mě bavila natolik, že se popravdě konečně k sérii hodlám dotlačit, takže děkuji (a zároveň neděkuji :) tvůrcům i za tohle. Kromě příjemného příběhu, ukončeného opravdu parádní katarzí mě na seriálu velmi potěšil důraz, kladený na zpracování celého světa a jeho jednotlivých podivínských, absurdních až psychotických postav, které tvořily výbornou personifikaci různorodého šílenství, způsobeného zánikem civilizace. Na těchto náhodných i méně náhodných setkáních stála hlavní část satirického vyznění celého příběhu. Pravda, občas ten kontrast mezi brutalitou a vážností situace a až parodickými dialogy možná působil trochu víc násilně a uměle než bych si přál, ale při jiných příležitostech se podařilo zamýšlené myšlenky v rámci různých odstínů černého humoru prodat zase naprosto báječně. Co se týče samotného vzhledu a estetiky světa, vidět jak život ve Vaultech, tak v mnoha zdevastovaných zříceninách staré civilizace, v usedlostech v pustině a divočině, kterými procházely hlavní postavy, byl prožitek sám o sobě a myslím, že se tady podařilo velmi slušně navodit ten pocit z průzkumu oblastí ve hrách. Jediné, co občas trochu tento zážitek kazilo, bylo zbytečně výrazné nasvícení některých scén a přehnané používání lens flare (protože přehnaná světlost scén způsobovala jak větší pocit umělosti některých kulis, tak celkově narušovala atmosféru špinavosti, kterou bych kvitoval vzhledem k tomu, jak někdy možná až přehnaně nechutný a násilný seriál byl). Ale jinak vizuální triky, stylizace, kulisy a dokonce i použití praktických triků tam, kde se to dalo, bylo něco, co bych v takové míře stále čekal od seriálu jen málokdy, a za to všechna čest tvůrcům. Asi do toho musel Amazon vlít hodně pěkné peníze (a tentokrát to ve spolupráci s talentovanějšími tvůrci naštěstí dopadlo mnohem líp než při Rings of Power). Hudba byla okey, dokey, jak by prohlásila hlavní protagonistka, i když kromě výrazného, příjemně velkolepě ponurého motivu pro Bratrstvo oceli nepříliš zapamatovatelná. Tedy alespoň ta instrumentální. Atompunk, retrofuturistismus a prostě celkové estetika budoucnosti, jak by vypadala z pohledu 50. let 20. století, nemohl zůstat bez obdobně dobového ohudebnění a s tím si tvůrci v návaznosti na videoherní předlohu taktéž pohráli opravdu výrazně. Snad v každé epizodě šlo při určitých scénách slyšet různé dobové nebo pseudo dobové hitovky z 50. let, které výborně dotvářely jednou absurditu scén, podruhé zase drama či emoce, vyplývající většinou ze střetů mezi lišícími se náhledy postav na záchranu světa. Všechny hlavní postavy měly dobře napsané motivace, charakterové rysy i vývoj, udělaný tak, aby docházelo k výměně i střetu názorů (tady občas mírně skřípala uvěřitelnost v způsobu, jakým se postavy setkávaly, místy byla až moc cítit papírovost scénáře, postavy se také občas, aby se děj mohl hnout kupředu, nechovaly úplně logicky; na druhou stranu, většinou to šlo relativně lehce přehlédnout). Nejvíce z hlavní trojice mě i vzhledem k vývoji a hlavní ose dění bavila asi naivní, přehnaně dobromyslná, no zároveň zábavně volnomyšlenkářská Lucy, nejvíce charismatický byl samozřejmě Ghoul (Goggins zklame málokdy). Na dětinského a fanatického Maxima se dívalo nejméně příjemně a v první části příběhu byl docela nesympatický, ale rozhodně nelze říct, že by nebyla jeho role v příběhu o to zajímavější, stejně jako jeho postupný vývoj (když začal zjišťovat, že není vše tak černobílé, jak ho od dětství učili). Akce nebylo tolik, když přišla, byla vždy hodně masitá a krvavá, jen asi mohla být méně často zpomalená (ve slow-motionu). Chápu, že to zřejmě mělo někdy evokovat tu satirickou, ironickou krásu v ošklivosti (brutální vybíjená ve spojení s pomalou, pohodovou písničkou atd.) a jindy to napodobovalo videoherní akci z Fallout 3/New Vegas, kde také bývají zpomalené detaily na zásahy a průstřely, ovšem když takovým způsobem probíhala drtivá většina akčních sekvencí, spíše než cokoliv jiného, to člověka rychle začalo otravovat. A působilo to zbytečně uměle a samoúčelně. Na druhou stranu, akce tady nehrála až takový prim a o to víc sympatické a zábavně nekompromisní byly okamžiky, kdy došlo k rychlým a nečekaným výbuchům násilí. Navíc kolikrát přesně vystihujícím videohru zase jiným způsobem (rytíř vs "medvěd":). Samozřejmě, všechno pomrkávání na videoherní mechaniky, oblasti, monstra, různé postavy, detaily atd. jsem logicky zaregistrovat nemohl, nicméně ten RPG feel a nadšení z explorace, což je podle mě to nejdůležitější, jsem definitivně cítil prakticky po celou dobu sledování. Takže teď už zbývá jen jediné, jít navštívit tento svět postapokalyptického, radioaktivního, přepáleného, ale taktéž mnohdy depresivního a tragického šílenství osobně. A doufat, že takové světy přece jen zůstanou pouze doménou více či méně zábavných fikcí s více či méně vztyčeným varovným prstem a nikdy se nepřeklopí do reality. The wasteland has its own golden rule. Thou shalt get sidetracked by bullshit every god damn time. 8/10 () (méně) (více)
Zoufale se snažím najít něco, co by mě bavilo. A zase nic. ()
spoilery, Škoda toho osmého dílu! ___Hravé, vtipné, krvavé, esteticky přitažlivé, herní předloze (Bethesda version) věrné. Ani pitomé to moc nebylo. Until... ___ Fallout obávám se trpí syndromem seriálu Ztracení: s každým dílem diváka úporným pomrkáváním navnadí na velkolepé grandfinále - a tam do sebe věci nezacvaknou, případně se ukáží hrozně banální a nefunkční. Sedm dílu se před námi krásně vykresluje svět sobeckého násilí a absurdity, kde 200 let stará válka nemá logické vysvětlení, ani uspokojivé vyústění; sklouzla po spirále násilí a boje o zdroje, až doklouzala k pro nikoho výhodné atomové válce a dala vzniknout postapo světu anticivilizační džungle, kde je v prdeli i stará i nová elita. Tohle by za mě fungovalo. Ale závěrečné odhalení, že vyhlazení většiny lidstva je v podstatě výsledkem geniálního plánu úzké skupiny mocných, jak vydělat víc peněz a získat víc moci (???), za pomoci pokusů ve Vaultech, kupovaných vyšší střední třídou (???), které pase manažerská elita uvedena do umělého spánku a postupně sériově probouzená, aby v pokusech loajálně pokračovala (???), je hrozně pitomá konstrukce, sociologicky a logicky nefunkční. ___ Proč by ekonomicky racionální a sobečtí mocní drasticky snižovali počet svých potenciálních zákazníků, když díky nim fakticky vydělávají a to tím víc čím a víc jich je? Kdo ekonomicky racionální by se tak rozhodl? Proč se jako klika mocných zbavovat příležitostí k pozemským radostem, skrze které se můžeme uspokojovat, a zapříčinit vznik všudypřítomné pustiny? Soudobá kritika kapitalismu mluví mj. o krátkozrakosti zaměření se na krátkodobý výdělek za cenu dlouhodobé devastace planety sahající dopady mimo horizont (časový a prostorový) aktuálně mocných aktérů, kteří z exploatace profitují - to je funkční a pochopitelný narativ. Ve Falloutu se tvůrci snaží konstruovat představu, že (dlouhodobou) devastaci a exploataci způsobují mocní ve prodpěch svých benefitů a příjmů - a tady je ten problém - ve stejném časovém horizontu a fyzickém prostoru, kdy z nich mají údajně mají těžit. To ale nedává smysl, protože sklízí v reálném čase a na stejné místě dopady své destrukce, a tak svým konáním naopak bortí své příjmy a zbavují se prominentních možností života mocných (pokud tedy v dalších sériích nezjistíme, že někde na planětě jsou válkou úplně nedotknutá místa, což není v případě totální atomové války pravděpodobné). Kdyby za destrukcí zkrátka stál někdo geniálně šílený, kdo nenávidí lidstvo a zlomil nad ním hůl (Problém tří těles) bylo by to mnohem uvěřitelnější. ___ Vedle nefunkční konstrukce běhu dějin je i na detailnější úrovni škoda, že do pozadí šlo téma studené fúze a mnoha side stories jednotlivých hrdinů i vedlejšěích postav. Můžeme se jich dočkat v dalších sériích, ale to pak Ztracenými smrdí ještě víc. ___ Je mi celkem jedno, že plot je v souladu s kánonem - filmový / seriálový svět je ideální příležitostí původně banálnější a méně promyšlené prvky herního světa učinit komplexnějšími, tady k tomu bohužel nedošlo. Myslím, že je velký rozdíl vzdát hold herní předloze nekritickým trváním na principu stimpacku - to je super a vtipný - a nekritickým trváním na naivně nefunkčním NWO plot twistu. Nic, já to kousnu a na další serie se těším. Ale je to škoda. () (méně) (více)
Ghoul dominuje jaxviňa. Jeho osud (i celý příběh série) je retrospektivně po vrstvách dešifrován a sympatie směrem k závěru rostou, protože jak všichni víme, PEOPLE = SHIT. Navíc je cool a má dobrou bambitku, neasi! Zhmotněné guilty pleasure. Seriál jinak mixuje prvky videoherní a filmové, moderní a retro, nákladně epické i pulpově laciné. Koktejl je to střelený a může působit nekonzistentně, nicméně i přes občasnou křeč je to prostě vděčná zábava, kde se znalci předloh budou bavit povědomými prvky a neznalci přívalem ulítlého bizáru. Jen ty vertibirdy jsou tu dost na chuj a létají pravděpodobně jen proto, že je země pro jejich škaredost odpuzuje (boomer joke limit naplněn). Videoherní série, jejíž kořeny sahají do osmdesátých let (pradědeček v podobě hry Wasteland) a která se částečně inspirovala Mad Max univerzem, de facto vyvrcholila ve svém druhém pokračování z roku 1998 - opravdu populární se ovšem stala až s příchodem her od Bethesdy (hlavně díky tomu, že přišly v době, kdy už videohry nebyly vnímány jako okrajová zábava pro umaštěné nerdy a v jejich produkci se točily velké peníze). Přestože se Bethesda atmosféře a kvalitám prvních dvou dílů nikdy nepřiblížila, trademarky dokázala zpopularizovat dostatečně. Máme tu tak postapokalyptický svět, jehož radioaktivní pustina obsahuje relikty alternativně historické poloviny dvacátého století a spoustu úchylných existencí. Původní Fallouty rezignovaly na stereotypy přežívajících zoufalců a čestných bojovníků za lepší zítřky - jejich prostory obývaly záplavy vrahů, zlodějů, kurev a zmutovaných kreatur, přičemž kdo mohl, ten byl součástí gangu nebo rovnou nějaké mimořádně pošahané sekty. To vše bylo obaleno hromadou extrémně přepálené brutality, morbidního humoru a dějového pozadí, jež děsivě i humorně vycházelo z propagandistických žvástů poválečných let. Seriál sice není tak odvážný jako herní předlohy a vyzněním má blíže k těm novějším (hloupějším), přesto mě dost bavil. Je totiž jako zfilmovaný Fallout-Con - barvitý, nadšený a plný roztomilých píčovinek všeho druhu. Tvůrcům se tak povedl husarský kousek: solidně mě potěšili, i když nepřinesli to, co bych od filmové podoby Falloutu čekal. ()
Krásně perverzní... jak jen komerce může být ()
Můžete po fanoušcích pomrkávat sebevíc, sázet jim před zrak tunu referencí, easter eggů, vlastně věrně převést veškerý propriety z počítače rovnou do televize, ale když nezachytíte to nejpodstatnější, co z předlohy činilo skutečnou hrůzu, těžko to divák při smyslech sežere. Atmosféru herní předlohy se totiž nedaří zachytit v žádnym myslitelnym směru! Hra je ujetá, úchylná, děsivá, strašidelná, zvrácená, vtipná, satirická, tajemná, prohnilá, zlá a špinavá – show ale – byť prezentuje všechno z toho – je v tom všem samoúčelná. Nic z toho totiž nevychází z hnusnýho, post-apokalyptickýho světa a bytostí ho obývajících, ale jenom ze stránek scénáře a našeptávačů, aby u toho každej fanda mohl řádně zahonit. Hodně barviček a sluníčka, málo šedi a hrůzy! Když ovšem pominu hru a vyhnu se srovnání, je Fallout docela slušná série - sice neobjevná, zato dostatečně zábavná a svým způsobem i docela aktuální. ()
Ani jsem nečekal, že mě to tak chytne. Hru sice neznám, ale tohle mě vážně baví. Hned úvod nás vtrhne do děje. Postupně se seznamujeme s tímto zvráceným světem prostřednictvím hned několika hlavních postav. Je to místy hodně brutální a surové. Tento svět se odehrává 200 let po jaderné válce. Lidi sice pořád obývají povrch, ale tak nějak zdivočeli. Jiní zase žijí izolovaně pod povrchem. Co se děje, když se tyto dva světy střetnou? Seriál nám představí hned několik hlavních postav, jejichž příběhy se vzájemně protínají. Postupně putujeme zničenou Kalifornií a dozvídáme se různá tajemství o tomto světě. Místy mi to připomnělo Silo, jindy zase Last of us. Příběh je opravdu poutavě napsaný, takže z obrazovky nespustíte oči. Už aby byla další série. Amazon boduje. "Posílám vám plemeníka." ()
Reklama