Režie:
Julie TaymorKamera:
Rodrigo PrietoHudba:
Elliot GoldenthalHrají:
Salma Hayek, Alfred Molina, Valeria Golino, Mía Maestro, Roger Rees, Diego Luna, Patricia Reyes Spíndola, Margarita Sanz, Geoffrey Rush, Amelia Zapata (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Fridu už od mladých let fascinovalo umění a oplývala výtvarným talentem. Byla plná života a zamilovaná do svého přítele Alexe. Jednoho dne ale přišla obrovská tragédie. Autobus, ve kterém cestovala Frida s Alexem havaroval a vypadalo to, že Frida už nikdy nebude chodit. Po návratu z nemocnice byla velmi dlouhou dobu upoutána na lůžko. Následovala další rána, Alex odjel studovat do Evropy. Frida se ale přes ohromnou bolest rozhodla, že nepříznivý osud zvrátí. Začala velmi intenzivně malovat, její obrazy byly jedinečné a originální. Fridina léčba je velmi nákladná a rodina se začíná dostávat do nepříznivé finanční situace. Dívka nechce být pro rodiče břemenem a poté, co se znovu postaví na nohy, se vydá za vyhlášeným mexickým malířem Diegem Riverou, aby její práci ohodnotil. Ten je z mladé umělkyně nadšený a rozhodne se ji představit mexické smetánce. Diego je okouzlující umělec, komunista, který se částečně angažuje v politice, a zároveň působí jako magnet na ženy. I Frida jeho kouzlu nakonec podlehne a Diego je celý pryč z mladé, talentované umělkyně. Jeho zase okouzluje Fridin divoký způsob života a na přitažlivosti jí přidává i neskrývaná bisexualita. Frida a Diego se sblíží, velmi se milují a když slavný malíř nabídne Fridě sňatek, souhlasí. Přestože Diego zcela otevřeně přizná, že nikdy nedokázal být věrný a je si jist, že to nedokáže ani v budoucnu. Rodiče Fridy nejsou nadšení z dceřiny volby, ale je pravda, že Diego splácí jejich hypotéku. Na svatbě se Diegova exmanželka Lupe velmi opije a vrhne se na Fridu. Ta vyčte svému manželovi, že se jí nezastal, ale později ženě odpustí a dokonce se s ní spřátelí. Lupe jí popíše průběh jejich nevydařeného a nešťastného manželství a mnoho záletů, které musela strpět. Brzy přichází i první nevěra, kterou musí přenést přes srdce Frida. Diego dostane nabídku na práci v New Yorku a tak pár brzy odjede dobývat Ameriku. Frida není z mocných Spojených států nadšená, Diegovi život v New Yorku vyhovuje, pochopitelně i všechny neřesti, které s sebou život mezi bohatou smetánkou přináší. Brzy Frida přichází s velkou novinkou, je těhotná. Touží po miminku, Diego zprvu nesouhlasí, ale nakonec se rozhodne, že svou lásku podpoří. Frida ale bohužel potratí, osud jí tedy přináší další tvrdou ránu. Po návratu z nemocnice přijde nepříjemná zpráva z Mexika. Fridina matka je na smrt nemocná. Frida se tedy vydá zpět domů, kde najde kromě umírající matky i sestru Cristinu s monoklem, který jí udělal její manžel předtím, než od něj na dobro odešla. Diego řeší v New Yorku velký problém. Jeho politická angažovanost se stává pro jeho zaměstnavatele nepřekonatelným problémem, a když Rivera odmítne předělat své dílo proti svému přesvědčení, dostává výpověď. Frida se chce vrátit domů, Diego ne. Nakonec se pár vrací do Mexika, Diego je ovšem nešťastný a nespokojený se svou prací. Frida nabídne Cristině práci v Diegově ateliéru. Nepřinese to bohužel nic dobrého, Diego její sestru svede. Frida se od Diega odstěhuje, utápí se v alkoholu, velmi se trápí a nedokáže mu odpustit. Přesto se rozhodne mu pomoci, když jí požádá, aby v otcově domě ubytovala bolševického revolucionáře Trockého, který byl Stalinem vyhnán ze země a hrozí mu smrt... (TV Prima)
(více)Recenze (388)
Zatím nevýrazné režisérce Julie Taymor se podařilo nečekaně silně zachytit neobyčejný život Mexické malířky Fridy Kahlo. Prolínání mezi skutečným záběrem a malovaným obrazem je velice hezký nápad a vnáší to do filmu nenásilným způsobem aktuální obrazové téma, jenž vždy chytře ladí s následujícím záběrem. Stejně dobře mi bylo i u zpomalených záběrů které nádherně citlivou kamerou nasnímal Rodrigo Prieto. Nejdůležitější je však děj, a ten určitě nezklame, nebot život samotný nebyl pro Fridu procházka růžovým sadem. Opomínat by se neměl také přesvědčivý - a roli zcela oddaný výkon v podání Salmy Hayek, stejně jako hudební stránka filmu, jenž měl na starosti Elliot Goldenthal. ()
Při vší úctě........ mě herecký výkon Salmy Hayek až zas tak nezasáhl, i když připouštím, že to byl určitě její nejlepší. Film je to ale velmi výpravný, plný temperamentní hudby a barev malířského plátna i života a stojí za vidění. ()
Oscar 2 : Masky, Hudba + 4 nominace: Herečka HR - Salma Hayek, Výprava, Kostýmy, Píseň - "Burn It Blue". . . . . . . . Zlatý Lev - výběr ()
Film, který vyniká zpracováním - nemá žádný zvláštní děj, ale důležité je tady to, jak je to "nic" divákovi předloženo. A to podle mě velmi zajímavě, pestře, temperamentně a s citem. ()
Sice se mi to moc líbilo a soudě podle reakcí divaček, jde o výjimečně povedený film určený současným emancipovaným, ale stále romanticky založeným ženám. Nicméne Salma Hayeková je na tuto roli stále příliš krásná, historicko politické pozadí celého filmu dost plytké a zabalené do mnoha klišé "malířských filmů". ()
Julie Taymor je velká žena s úžasným citem pro emotivní krásu záběru. Její manžel je pro mě nedoceněným géniem s velkým citem pro hudbu. Tihle dva se sešli (zatím) při práci na dvou filmech - prvním byl Titus a druhým právě tento. Životní osudy Fridy Kahlo v nadživotním provedení, zásluhou všech zúčastněných. Tolik krásy a bolesti v jediném obrazu jsem si až doteď nedovedl ani představit. A ona to vše nemalovala, ale žila...pokaždé, když Fridu vidím (nebo slyším), cítím zvláštní směs obdivu, smutku a radosti. ()
Stejně jako Frida místo zrcadla používala malířské plátno, využívá Julie Taymorová surrealistických obrazových koláží k autorské interpretaci probíhajícího děje (i duševního „neděje“). Možná to jsou jenom zbytečné perifráze, jejichž základní myšlenka bude stále stejně polopatická, ale i potom takto šikovnou hru na umění s radostí přijímám. Frida vyniká ve všech možných směrech – živelnou kamerou, rytmickou hudbou, dobovými kostýmy a samozřejmě pečlivým obsazením i těch nejmenších roliček. Veškerou pozornost mezi sebe nicméně právem dělí Alfred Molina a Salma Hayek. Její proměna z bezstarostné krásky v kulhavou (skoro)šeredu sužovanou vnitřními i vnějšími démony mě v jistém smyslu uchvacovala na celém filmu nejvíc. Rozumíte jejímu demonstrativnímu ostřihání vlasů, cítíte její bolest po nešťastném porodu a chápete proměny, kterými prochází její vztah k Diegovi. Nebýt občas košatých dialogů a ke konci přílišného nimrání se v politice, příliš bych neotálel s hodnocením nejvyšším. 85% Zajímavé komentáře: Desiree, Bebacek, genetique, cold, Kapybara ()
Malířka Frida v podání Salmy Hayek dokázala v nádherných barvách, společně s okouzlující hudbou a úchvatným hereckým výkonem Alfreda Moliny namalovat snad všechny lidský emoce. Při sledování filmu jsem si připadal jako malířské plátno na které Frida maluje svůj život. ()
║Rozpočet $12miliónov║Tržby USA $25,885,000║Tržby Celosvetovo $56,298,474║ Salma Hayek v životnej úlohe! /85%/ ()
Přišlo mi to tak trochu "pro ženský," ale byl to dobrej film. Salma s přehledem vévodí hereckému obsazení, které by vydalo na 3 filmy. Režie je velice nápaditá a zvlášť se mi líbilo zobrazení Alfreda Moliny coby King Konga. Akorát některé dialogy byly možná trochu cítit papírem. ()
Tento film je pro Salmu Hayek jako milenka, kterou snadno získala, ale těžko opouští – Fridu si naštukovala, vymohla i zafinancovala. Jedna věc je ovšem ukout plány uprostřed noci, druhá je uskutečnit je za plného denního světla. Proto, když se dala do řeči se scénáristy, vyšlo najevo, že Frida není ani Martin Pomothy, ani Andrej Anastasov, a není co natáčet. Za celý film jsem se navíc nezbavil dojmu, že sleduji Salmu Hayek. Nebo že by s postavou tak srostla? Já ti, smutná vrbo, vlastně ani nevím. ()
rozpočet : $12 million tržby celosvetovo : $56,298,474 ()
Soundtrack Elliot Goldenthal: 1. Benediction and Dream - Lila Downs [2:31] ,2. The Floating Bed [1:29] ,3. El Conejo - Los Cojolites [2:29] ,4. Paloma Negra - Chavela Vargas [3:17] ,5. Self-Portrait With Hair Down [1:09] ,6. Alcoba Azul - Lila Downs [1:36] ,7. Carabina 30/30 - El Poder Del Norte [2:43] ,8. Solo Tu [1:22] ,9. El Gusto - Trio Huasteco Caimanes De Tamuin [2:18] ,10. The Journey [2:56] ,11. El Antifaz - Liberacion [2:28] ,12. The Suicide of Dorothy Hale [0:48] ,13. La Cavalera [1:40] ,14. La Bruja - Salma Hayek/Los Vega [1:57] ,15. Portrait of Lupe [2:13] ,16. La Llorona - Chavela Vargas [2:22] ,17. Estrella Oscura - Lila Downs [1:48] ,18. Still Life [1:31] ,19. Viva La Vida - Trio/Marimberos [2:16] ,20. The Departure [2:13] ,21. Coyoacan and Variations [2:34] ,22. La Llorona - Lila Downs/Mariachi Juvenil De Tecalitlan [2:20] ,23. Burning Bed [1:08] ,24. Burn It Blue - Caetano Veloso/Lila Downs [5:28], ()
Smyslná, roztomilá i tragická, taková je Salma Hayek rozdávající se ve své životní roli, díky které budu mít tuto herečku dlouho v úctě. Pryč je nálepka "holky od Rodrigueze", tady Salma rozehrála neskutečný koncert, ke kterému jí vydatně dopomáhá Alfred Molina, který uchvacuje každým svým okamžikem, kdy se na plátně objeví. Přestože se jedná o čistě životopisný film, našlo se místo i pro pár nápaditých vizuálních vychytávek, z nichž nejvíc vyčnívá návštěva New Yorku. Těsně po skončení jsem téměř bezmezně nadšený a obdivuju Salmu za to, že si tenhle svůj sen splnila. ()
Kdysi mi jeden z bývalých spolubydlících podstrčil knihu o moderním výtvarném umění a z ní jsem poprvé zjistil, že žila nějaká Frida Kahlo. Měl jsem tenkrát oceány času a tak jsem si její tvorbu (a nejen její) alespoň zběžně prohlédl na internetu, po životopisu jsem však nešáhl. Leckterý obraz jsem si zapamatoval, leckterý si mi při sledování filmu vybavil. A musím uznat, že film ozřejmuje motivy, které se na obrazech Fridy Kahlo objevují. Dělá to dost okatě, záměrně okatě, ale budiž. Rovněž není pochyb, že život malířky byl dostatečně pestrý, aby poskytl příslušné množství dramatické látky. Já sice žiji v domnění, že zajímavý film jde natočit i o Kantovi, který se v životě nehnul z Královce, ale chápu, že existují i atraktivnější osoby. Např. taková Frida Kahlo je neuvěřitelně atraktivní, dokonce sexuálně atraktivní. Ta filmová rozhodně. Hrozně jí to sluší, je neustále sympatická, vždy citlivá, trpící, pokud chybuje, jen ona tím trpí, pokud chybuje, život a osud ji k tomu dotlačily. Jelikož životopis Fridy neznám, je samozřejmě možné, že jde o věrné a pravdivé vylíčení jejího života, spíše si však myslím, že láska autorů k jejich tématu jim lehce zaslepila oči. Nuže, Salmě Hayek to ve filmu skutečně převelice sluší, ale upřímně, je tohle věta, která by nás diváky měla napadat při sledování životopisného filmu? Líčení osobnosti malířčiny dostává další trhlinu ve scénáři. Její život je dobře sice dobře známý, dialogy z něj se však zřejmě nedochovaly. Nevadí, ty se vždycky dají dopsat. Škoda jen, že věty, které Salma Hayek pronáší, nepůsobí dojmem, že je vyřkla vzdělaná citlivá žena s vkusem, která si čte v Hegelovi, Marxovi a Schoppenhauerovi. Mnohdy jakoby byly ukradeny z nějakého romantického dramatu. Postavu Fridy to dosti zplošťuje. Zvláštěpak utrpěl "politický" rozměr její osobnosti, který nejenom, že šustí papírem, ale tlačí se do něj politická korektnost a opatrnost. Na konec komentáře výtka formální: Nemám radost z toho, že do filmu bylo protlačeno tolik hispánských herců jen proto, aby mohli mluvit anglicky s obludným, předpisovým a převýrazným přízvukem, jak nějací retardi. Vad jsem tedy vnímal dosti, naštěstí však v míře vždy dobře snesitelné. Silné ***. ()
Skvelý Alfred Molina ako žoviálny Diego Rivera to vystihol za nás: tento film je rovnaký, ako bola Frida Kahlo, krehký a silný zároveň. Zviera, zatlačené do kúta, ktoré vás pred smrťou ešte aspoň poriadne uhryzne. Problém tohto takmer strhujúceho životopisu je len v tom, že 1.57 vysoká Mexičanka Salma Hayeková si ním, ako herečka a producentka, splnila celoživotný sen a je smutnou pravdou, že v nasledujúcich rokoch hrala v takých filmoch, ako sú VTEDY V MEXIKU a PO ZÁPADE SLNKA. Je to krutý svet, čo poviete? Na FRIDU však nieže môže, ale MUSÍ byť hrdá, pretože lepšie sa to nakrútiť nedalo. Inak áno, lepšie nie. Je to samozrejme vždy troška smutné, keď vidíte takého mladého herca, ako má životnú rolu za sebou pred štyridsiatkou, ale prečo smútiť, Frida Kahlo na to nebola. Hayeková a režisérka Taymorová (TITUS) idú na plné obrátky a herci v podporných rolách nemajú chybu (Norton, Rush, Banderas). FRIDA je po vizuálnej stránke úchvatná, v niektorých záberoch som takmer nemohol uveriť, že je to film a nie maľba. ()
Hodne paradni zivotopisny drama. Film ma jednak dobrej pribeh, neni to takova ta klasika o ceste na vrchol a padu, jako u vetsiny filmu podle znamy osobnosti, je to spis zamreny na vztah Fridy s manzelem, ale zase na druhou stranu tu jeji kresleni ustupuje trochu do pozadi a v podstate za celej film neni videt, ze by byla nejak zvlast uspesna. Co se tyce jejich obrazu, sem tam je nakej hodne peknej, ale vetsinou mi to prislo jako docela blbosti. Co se tyce rezie, ta je fakt paradni, film je sviznej, napinavej a misty vtipnej, navic vizualni stranka je fakt nadherna a k tomu se muze film oprit o dva skvely herce, Molina podava fakt paradni vykon a Hayek taky hraje hodne dobre, ale ze by to bylo oskarovy, to bych nerek. Navic neni moc dobre udelany jeji starnuti, vlastne vypada furt stejne, navic jeji jedina maska je dost osklivy srostly oboci. Taky musim pochvalit herce ve vedlejsich rolich a to predevsim Valerii Golino, kterou si pamatuju ze Zhavejch vystrelu a tady je hodne dobra a nebo Geoffrey Rushe. No a na zaver jeste musim pochvalit chytlavou hudbu. I kdyz hodne previsujou klady filmu, stejne to na 5* o fous nebude. ()
Film o životě mexické malířky, kterou báječně ztvárnila Salma Hayek ve své životní roli, kterou si doslova vydupala a zároveň i sama produkovala. Na Oscara byla nominováne určitě zaslouženě, ale škoda, že doposud už žádnou jinou rolí nedokázala tolik zaujmout. Na jejím výkonu je vidět, že do něho dala všechno a že se pro něj i velmi obětovala (např. srostlé obočí). Za zmínku určitě stojí i vedlejší role Edwarda Nortona a Geoffreyho Rusha. ()
Kdyby byl scénář stejně originální jako režie, nebylo by co řešit. Takhle je to jen tuze dobrý film. Měl však na to být nezapomenutelný. ()
K naprosté spokojenosti brání přímočarost děje. Taymorová zkrátka nemůže být tak odvázaná jako v Titovi, kterým mě naprosto dostala, a odvázat se může leda při více či méně nápadných citacích Fridina díla (nehraju si na znalce - její práci jsem jen ze zajímavosti zkouknul před filmem). Přesto pěkný zážitek se skvělou Hayek. ()
Reklama