Režie:
Paul Thomas AndersonScénář:
Paul Thomas AndersonKamera:
Robert ElswitHrají:
Philip Baker Hall, John C. Reilly, Gwyneth Paltrow, Samuel L. Jackson, Philip Seymour Hoffman, F. William Parker, Melora Walters, Robert Ridgely (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Sydney umí počítat tak možná do šesti, protože víc čísel na kostkách není. Jeho ruce jsou jemně vycvičené na všechny způsoby hazardní hry a v očích mu svítí dolary, sotva se ráno probudí. Rád by předal své zkušenosti někomu mladšímu, a tak začne v hráčském doupěti uprostřed Nevady pořádně školit Johna. Mimo něj se ještě stará o Clementine, mladou a krásnou prostitutku, která se snaží s jeho pomocí poznat tu hezčí stránku života. Jen slepý by přehlédl, že Clementine a John k sobě začali cítit něco víc, než jen přátelskou náklonnost. Jedna láskyplná noc se ale nešťastně zvrtla v otřesný šok, ze kterého bude těžké se probrat. Zvlášť tehdy, když John začne tušit strašné tajemství, které skrývá Sydney. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (61)
Andersonovi se kolem poloviny filmu začne rozpadat dramatická struktura ( podobně jako u Boogie Nights, to byl ale film s mnohem atraktivnějším tématem :)), efektní zkratkovitost a švih ustupuje zbytečně dlouhým sekvencím a celý film se rozbředává. I díky postavám, do kterých "není vidět" a tak působí odcizeně. Formální stránka u Andersona tradičně povedená a poslední třetina ( feeling a Sam Jackson tu hraje snad nachlup to samé ) jako by byla vytržená z Jackie Brown, podobnost musí vidět i slepý. Jenže ve skutečnosti je to naopak. Jackie Brown se odkazuje na Tvrdou osmu, ta vznikla o rok dřív. Jako debut určitě stojí za pozornost a Andersonův styl tu vidět určitě je. ()
║Rozpočet $3milióny║Tržby USA $222,559║Tržby Celosvetovo $-║ ()
Svůj debut PTA neudržel pohromadě. I při své na režisérovy poměry skromné stopáži to nezvládlo udržet mojí pozornost a posledních dvacet minut už jsem jen doufal v nějaký konec. Ten je nakonec překvapivě silný, ale už se mu nedaří znovu nastartovat můj zájem. Bohužel jde jen o nedotaženou historku, co až příliš dlouho nechá tápat, o čem vlastně je. ()
Hodně zajímavý Andersonův debut, který mě bavil hlavně ve své první půli, která dokonale vystihovala atmosféru kasín a dobré hry. O postavách se to navíc člověk dozví jen to co potřebuje, což je v tomhle filmu docela plus. Škoda jen, že v druhé půlce, se tam Anderson pokouší namáčknout cosi jako příběh a to už tak úplně nefunguje. Režie je ale pořád výborná a herci jsou bezchybní (vedle famózního Halla zaujme hlavně mladý John C. Reilly). ()
Holt ne všechny staré hříchy jdou odčinit. Své by o tom mohl vyprávět stárnoucí hazardní hráč Sydney, který coby „náhodný“ kolemjdoucí pomůže loserovi Johnovi, který se topí v nejčernější mizérii. Až posléze vyjde najevo, proč se o smolaře a tragického snílka tak stará a proč je vstřícný prakticky při kterékoliv příležitosti. Celovečerní debut Paula Thomase Andersona je minimalistickým kusem, který to měl směrem k divákům těžké – Anderson šel urputně proti produkční společnosti, která jeho práci přestříhala, zatímco on svou verzi na vlastní pěst poslal výběrové komisi MFF v Cannes. A zřejmě odtud pramení jeho lpění na absolutní tvůrčí kontrole. Každopádně to, že umí hrdiny zabořené v životní mizérii, už nějakou dobu víme. Zároveň je vláčí podivnými náhodami a absurdními situacemi, u kterých se (neznalý) divák může cítit, že se právě probudil po nějakém bouřlivém večírku. Škoda, že tentokrát neudržel divákovu pozornost až do konce, výsledek trpí jakousi nedotažeností. Herecky ale rozhodně vydařené. ()
Debut režiséra, který později natočil filmy jako Boogie Nights a There Will Be Blood (na film Magnolia se už delší dobu chystám) se opravdu povedl. Je zde poznat, že film natáčí někdo, kdo je u kamery poprvé (většinou je totiž kamera staticky umístěna, takže vidíme o něco delší scény) ale to mi vůbec nevadilo, protože Paul umí vyprávět nevšední příběhy. Například tenhle má poselství NÁZNAK SPOILERU!!! "nikdo nic nedělá jen tak" KONEC NÁZNAKU!. Navíc už tenkrát měl Paul čich na skvělý casting (Philip Baker Hall byl opravdu skvělý, Samuel tradičně parádní, Reilly správný ňouma, kterého je třeba postrčit a Paltrow taky nebyla k zahození). Navíc ta pointa je podaná skvěle, takže hlavně za ní neváhám a dávám tvrdou osmdesátku. 80 %. ()
Na úvod - tvrdá osma je , ak vám v kasíne na oboch kockách padnú dve štvorky. Sydney (starší pán) z ničoho nič osloví spustnutého Johna a nezištne mu ponúkne pomoc v jeho životnej mizérii. Vytiahne ho zo spodných poschodí poklesnutia mysle a obaja si nachádzajú cestu k sebe. Ale že to nebola len taká obyčajná nezištnosť, sa dozviete až v závere ..... ()
Každoroční filmový cyklus "Americké nezávislé léto" je v plném proudu a toto byl pro mě letos první film, který jsem z tohoto cyklu viděl. A rozhodně nelituji, že jsem se na tento film podíval už jen z prostého důvodu, že tento film splňuje přesně to, co od malého nezávislého filmu čekám. Scény se odehrávají především v interiérech většinou za účasti dvou až tří osob, což je přesně to, co mám u filmů rád, a především tento film, který je ponejvíce filmem konverzačním, stojí a padá s hereckými výkony, které jsou, nebojím se říci, více než skvostné. Každý z hlavní čtveřice zahrál svůj part znamenitě, aniž bych měl pocit, že některý z herců přehrává nebo působí nejistě, všechno je to perfektní, dotažené do absolutní dokonalosti. Což se dá říci nejen o hereckých výkonech, ale také o samotném ději, který celou dobu vypadá, jako že to je prostě jen nějaký obyčejný náhled do života jednoho člověka, který je na dně a usmálo se na něj štěstí. Jenže celou dobu se jedná o promyšlený příběh, kde se nic neděje náhodně a kde všechny činy mají své odůvodnění. Já jsem zkrátka s výsledkem spokojený a hodnotím ho nadprůměrně. Jsou to lepší čtyři hvězdy. ()
Každý režisér musí mít svůj debut a především u vyhlášených režisérů je velmi zajímavé sledovat jejich posun od jejich prvotiny po nejnovější snímky. Pro Paula Thomase Andersona byl jeho první snímek právě Gambler neboli Hard Eight. Už u Gamblera je poté vidět výrazný Andersonův styl, přesto je ale na Gamblerovi poznat, že to není v rámci jeho filmografie vrchol a především, že má k dokonalosti víceméně opravdu daleko. Už u svého režijního debutu PTA předvedl svůj silný režisérský rukopis a především dokázal, že hlavní síla jeho filmů tkví v jeho scénářích a následně v do rolí skvěle padnoucích herců. U Gamblera je to především perfektně zvolený Philip Baker Hall, který se stal tím hercem, který nikdy nebude hvězdou ale filmový divák u něj začne tušit povědomý obličej. Je tu výborný John C. Reilly, velmi dobrá Gwyneth Paltrow, skvěle padnoucí Samuel L. Jackson a především Philip Seymour Hoffman. Sice jen ve formě camea, jeho scéna je ale nejenom nejlepší scénou filmu ale zároveň definitivně položila základy proto aby se stal Hoffman Andersonovým dvorním hercem, kterého PTA obsadil do většině svých filmů do doby Hoffmanovy smrti. Ohledně Gamblera mám především dramaturgické výtky a to především co se týče faktu, že i když film trvá pouze 100 minut tak je vlastně v několika momentech vyloženě tempově mrtvý. Velký plus dodává závěr filmu, který v sobě má sílu a funguje jako to správné emocionální vyvrcholení všeho toho co se dělo předtím. Předtím je tu několik vyloženě přetažených sekvencí a někdy film obsahuje vyloženě taková místa, která ani nepůsobí nějak výrazně pocitově. Dost možná je na vině fakt, že měl být film brutálně z původní verze zkrácen a místo delší a smysluplnější verze dorazila verze tato, která má sice silný emoční závěr, všechno předtím je ale oproti tomu úplně studené a bezcitné. Už u Gamblera je poznat, že je PTA člověk co má talent. Silný schopnosti u psacího stolu, silnou režijní ruku a velmi ukázkově umí pracovat s hereckým ztvárněním jednotlivých rolí. To všechno dělá z Gamblera dobrý film, který ale zároveň má spoustu chyb a řadí se společně se Skrytou vadou k těm nejslabším Andersonovým filmům. Ve finále ale vlastně ani ne tak proto, že by byl Gambler špatným filmem. Spíše proto, že PTA poté chytil novou vlnu a začal (většinou) točit filmařské povedené až výborné pecky. Gambler tak slouží především jako slušná ukázka toho jak tento režisér začínal a rozhodně to není film, který by se měl Anderson pokusit smazat ze své biografie. Zároveň ale rozhodně ani zdaleka nejde o jeden z nejlepších režijních debutů všech dob.... ()
Stačila jediná scéna, aby si Phillip Seymour Hoffman ukradl celý Andersonův debut pro sebe. ()
Anderson natočil ako jeden zo svojich prvých filmov povedzme že typického predstaviteľa americkej nezávislej produkcie. Prekvapiho ho neodmietli veľké hviezdy, takže sa film dostal do širšieho povedomia divákov. Ťažko hladať v trilerovom scenári realistickosť, je to žánrový film, ktorý zrejme hľadal inšpiráciu aj u Tarantina. No a taktiež nie je tak preafektovaný, ako Magnolia. Videl som ho dvakrát. ()
Podmanivě loudavý film, který primárně vlastně vůbec není o závislosti na hazardních hrách... Celovečerní debut P.T. Andersona totiž vypráví mnohem víc o hazardu se životem a mezilidskými vztahy. Šlo rovněž o první film tohoto nezávislého amerického režiséra, na který jsem se podíval, a od počátku si mě získal svou jedinečnou atmosférou, dávající důraz na konverzační průběh dvou až tří postav ve vesměs uzavřených prostorech, a také hereckými výkony hlavní dvojice. Ačkoliv se Philip Baker Hall v jedné z mála hlavních rolí blýskl suverénní minimalistickou kreací a nejen díky charakteru své postavy budí dojem nedostižného ostříleného matadora, mladý John C. Reilly se mu výkonem v postavě ňoumy zapleteného do nešťastné hry velmi zdařile přibližuje. **** PS: Z pohledu dnešní hyperkorektní doby je již docela netradičním zážitkem vidět film, v němž nejzápornější roli představuje černoch... odporný byl ten vydírač ovšem dokonale, jestli to byl záměr – už déle mi žádná postava nebrnkala na nervy už jen po zjevení na scéně tak, jako Jimmy. [80%] ()
Český název mi přijde zavádějící, protože o hráčství tu až zas tak nejde. Film byl evidentně pořízen za pár šupů, ale má aspoň vlastní ksicht. Scénář dlouho a dobře pracuje s tajemstvím, všechny scény jsou rozehrány mezi jednou až čtyřmi postavami, většinou v interiérech, tempo je pomalé, hudba nezvyklá a Philip Baker Hall v hlavní roli perfektní (70%). ()
Celovečerní debut mého oblíbeného, spletitého a náročného Andersona, sice ještě nemá onu preciznost, jako jeho novější snímky, ale již zde dokázal, že není žádný rutinér. Použil tři své oblíbence (Baker Hall, C. Reilly, Seymour Hoffman) a natočil temné drama z prostředí hazardních her. ()
Když nasadíme artové dlouhé záběry a dialogy o ničem, nesvědčí to o noirovosti. Svědčí to prostě o snaze natočit artový film s dlouhými záběry a dialogy o ničem, kde doufáme, že prostředí (zde kasin) vytvoří samo tu správnou atmosféru. Do toho dáme pár zdrchaných existencí, únos, pistole, to by bylo, aby to nezabralo. Jenže ono to postrádá nějakou nosnější myšlenku, a nejen to, postavy se co chvíli chovají jinak, než před chvílí, a ty vymyšlené extrémní situace jsou zde nakonec spíše k smíchu, protože nevyplývají ani náhodou z potřeb a charakterů postav. Navíc je to skutečně celé natočeno hrozně nudně a ta proklamovaná pointa nijak překvapivá v podstatě není (když se nad tím člověk od začátku zamyslí, je mu i skoro jasná). ()
Určitě kvalitní film, který si pozornost zaslouží. Snímek je velmi pomalý, až hypnotický. Je dost možné, že to dost lidem vyhovovat nebude, ale mě osobně film upoutal a je rozhodně lepší, než kladně hodnocený Smolař (Cooler). ()
Neuveriteľne dlho som rozmýšľal nad týmto filmom. Je to vlastne celovečerná verzia kraťasu Cigarettes and Coffee, ale oproti nemu je tento celovečerák sofistikovanejší. Už tu môžete vidieť niektoré typické Andersonové znaky. Dlhé kamerové zábery, prepracovanosť postáv a v konečnom dôsledku veľmi jednoduchá zápletka pod ktorou sa ale skrýva živná pôda významov a rovín. Je jasné, že Hard Eight nedosahuje kvalitu žiadneho z neskorších Andersonových diel ale po príšerných kraťasoch je tento celovečerný debut uspokojujúci. Phillip Baker Hall a Samuel L. Jackson dominujú. Paltrow a Reilly sú herci ktorých nezatracujem ale ani nevyhľadávam a tu mi až na pár scén nevadili. Poteší tiež drobný štek jedného z dvorných Andersonových hercov Phillipa Seymoura Hoffmana. Celý príbeh je primitívne jednoduchý. Tých niekoľko pamätných scén sa vytvorilo len vďaka dlhým záberom. Tie umocňujú atmosféru Nevadských kasín tak, ako to dokáže máloktorý film z takým rozpočtom. Ale na konci je to jednoducho tak správne nad vecou, že tú 4 musím dať aj keď som to pôvodne nemal v úmysle. ()
Neo-noir ze světa Las Vegas a drobných herních fíglů a podvodů. Spíš je to ale velmi silný příběh několika hlavních čtveřice postav - starého hráče Sydneyho, jeho mladého chráněnce Johna, jeho lásky prostitutky Clementine ("jako v tom filmu") a vykutáleného černocha Jimmyho ve skvělém podání Samuela L. Jacksona. ()
Celkem zajímavá, nicméně divácky nezúčastněná story. Paul Anderson dokazuje, že odpočátku své tvorby nebyl dobrým vypravěčem, formálně ovšem zvládá svůj debut na výbornou. ()
Celovečerní debut mého oblíbence PTA ještě přirozeně nedosahuje takové vyzrálosti a dějové ucelenosti jako následující Boogie Nights nebo Magnolia, nicméně už zde lze najít zárodky Andersonova vypravěčského mistrovství a zejména ohromně vyvinutou intuici pro výběr herců. Dějově je to něco mezi tarantinovkou a coenovkou, po formální stránce jde o poctivý devadesátkový film s nezaměnitelnou hudbou a atmosférou. [65%] ()
Reklama