Režie:
Karin Krajčo BabinskáKamera:
Martin DoubaHrají:
Sandra Nováková, Marie Doležalová, Petra Nesvačilová, Oldřich Hajlich, Erik Kalivoda, Lenka Vlasáková, Mario Kubaš, Filip Blažek, Matěj Ruppert (více)VOD (5)
Obsahy(1)
Letní road-movie o nekonvenčním dívčím přátelství je nejen studií současných dospívajících dívek, jejich iluzí a představ, ale i cestou za poznáním a sebevědomím... Iška, Karolína a Vendula se po maturitě vydávají na cestu bez cíle, důležité je putování samo. Ačkoliv jsou povahově i vzhledově velmi odlišné, působí jako kompaktní trojice: podobná slova, stejný humor a společná minulost. Problém nastává už před cestou: Iška musí vzít s sebou čtrnáctiletého bratra Vojtu. Obstarat si jídlo a cestovat bez peněz není jednoduché, zpočátku však dobrodružné a zábavné. Postupem času ale dívky zjišťují, že někdy to, za co se neplatí, bývá nejdražší. A že dívčí přátelství se rozpadá, nebo se rozpadlo už dávno a ony to jen nechtěly vidět, jako nechtěly vidět svoje opravdové touhy, přání a trápení. A Vojta? Nechá se vtáhnout do hry plné potlačovaných emocí, nevyřčených slov, výbuchů smíchu a pořád ještě silných citů, které nemají nic společného se selankou holčičího přátelství. (Česká televize)
(více)Recenze (486)
Nebýt Rupperta a Oldřicha Hajlicha, dal bych snad i méně. Snad jen tito dva mě dokázali občas pobavit. Nedokázal jsem se vcítit do rolí náctiletejch puberťaček. ()
"Jsem nic, nemám nic a nepotřebuju si k sobě pustit dalšího, co ze mě udělá dvakrát nic.... Co je to za příměry? Nikdo nemáme nic, nikdo nejsme nic.... Tak proč si ty svoje nic zapisuješ? ...Třeba právě proto". Klobouk dolů před Karin Bábinskou, která si to mohla namířit s Pusinkama horem pádem do jůes koláče a ... neskončila tam. Její holčičky hledají a netuší CO a jejich herecké představitelky ten zmatek v orgánech perfektně zvládly. ()
To radši Pusinku od Václava Glazara než ještě jednou tohle uječený peklo. Fajn hudba, kamera, herci. ()
„Lesbická křížová výprava“ Upřímné jako plivanec do tváře, přitažlivé jako záchodky v knajpě třetí cenové kategorie, dotěrné jako zasmrádlý ochlasta od vedlejšího stolu… . O pusinkách se nějakou dobu tradovalo, že budou další velehloupou teen‘ komedií; pak vyšlo najevo, že nikoliv a všichni možní kritici začali nadšeně jásat, přitáhli do kin spoustu jedinců, jež nepřestali doufat v kvalitní český film, aby ti následně prozřeli a zjistili, že taková pecka to zas není. Nevzpomínám si, kdy naposledy u nás vzniknul podobně syrový snímek – z tohoto hlediska nelze nepochválit odvahu tvůrkyň. Pusinky se především nebojí podívat pravdě do očí, zalézají hluboko pod kůží a nechtějí být další konzumní komedii na jedno zkouknutí a brzké zapomenutí, i když… Znásilnění, lesbický sex či močení na podlahu ještě nedělají z filmu otevřeného film silný a nezapomenutelný. Chladnost, bezemočnost, odtažitost, pochybná dramaturgická výstavba, jistá ledabylost v zacházení s mužskými postavami, vztahová chaotičnost a občas i snaha šokovat za každou cenu devalvují Pusinky na pouhé vykročení správným směrem, jež za sebou nezanechá příliš hlubokou šlápotu. Ale další film Karin Babinské by mohl. Poučen z debutantských chyb, stejně obsazen a třeba pojmenován Pusinky 2. Apendix: Ruppert a Blažek, dva nadržení zoufalci = Rafťáci po dvaceti letech. 70% Zajímavé komentáře: pshimi, Brygmi, uzzi, cross, iNKa 1104 ()
Mé pocity při sledování filmu oscilovaly mezi třemi a pěti hvězdičkami, film zůstal ve všech záměrech tak na půl cesty, každopádně jistou hloubku má, takže je jasné, že kdyby takhle vypadali všichni ti "konkurenční" klučičí Raťafáci, vypálil bych jim bez váhání 80%. Moje výtky se týkají (hlavně ze začátku) poněkud nepřehledného scénáře a mužských postav, které byly všechny nesympatické (mačo, násilník, trouba), až na jednu čestnou výjímku, onoho čtrnáctiletého bratra, který však vypouštěl z úst věty, vlastní spíše o mnoho let staršímu jedinci. Trošku nevyrovnané, dámy, což? ()
Když mě kámoš poprvé volal a říkal mě "Pojď na Pusinky" řekl jsem mu "Teď podávám daňové přiznání, dělám přehled pro sociální a zdravotní pojíštění za rok 2006, řeším privatizaci baráku a ještě musím makat pro jednoho klienta. Takže poslední co mě zajímá, je koukat se na nějaký puberťačky jak si na kameru vymačkávaj beďary, řešej kde, jak a s kým se vyspěj a jestli jejich tričko nemělo být spíš světle žluté místo tmavě žluté ". Kámoš to nevzdal a za několik dní volá znova " Ty vole v rámci promo akce k filmu Pusinky ti po zakoupení lístku dá každá hosteska u sálu pusinku". Lístky jsem zamluvil do dvou minut !! Jaký bylo ovšem zklamání že před sálem nebyly žádné hostesky natož abych dostal pusinky. Kámoše jsem zahrnul těmi nejhrubšímu nadávkami typu / jsi jak českej politik, lžeš jak Klaus apod. / Sílu mých velmi drsných nadávek, ale zcela zmasakroval samotný film. Nejen, že se nedočkáte ničeho z toho čím jsem napoprvé argumentoval kámošovi proč film nechci vidět, ale vy se dočkáte skvělého příběhu a naprosto reálných postav jejichž vývoj vám bude připadat tak samozřejmý, jako slunce v Chorvatsku. Žadná z hlavních hrdinek není ukázka dokonalosti a přesto a nebo právě proto jsou Vám všechny ty holky strašně sympatické. I když Sandra Nováková alias Karolína mě osobně byla sympatická přeci jen trošičku víc, ale tak to je zase jinej příběh a jinej důvod:). Hlavní představitelky / a představitel / rozehrály herecký koncert srovnatelný snad jen s vynikajícím koncertem Pink Floyd v Praze. Jeden vzkaz pro kluky - až Vás vaše žena, milenka či přítelkyně bude tahat na tenhle film, neváhejte. Skutečně žádná růžová sračka nehrozí !! Karin Babinská by si za svůj režisérský výkon nezasloužila pusinku, ale pusinky !! Původně jsem chtěl dát čtyři hvězdičky s dovětkem, kdybych byl holka dám pět. Jenže tenhle film působí stejně tak svěžím dojmem jako ledová tříšť v parném létě a naše kinematografie osvěžení moc potřebuje. ()
Ke mně na tento film přicházely samé chvály, tedy většinou chvály, ale to hlavně k jedné postavě, a tou je Sandra Nováková alias Karolína. Pája ví svoje:) Nevěděl jsem co si o filmu myslet, čekal jsem nudný příběh o holkách, které si vyjedou na cestu do Holandska a budou řešit věci, který by mě zaboha ani nenapadli. Jenže tak to rozhodně není. Pusinky jsou obyčejným filmem o obyčejných lidech, kterým se občas něco posere tak, jako každému. Jen s tím rozdílem, že tady je na to všechno brán ohled jako na něco opravdu obyčejného a proto je to tak dobré. Rozhodně teda jiné, než kopa ostatních českých filmů, které poslední dobou jsou už na jedno brdo. Pusinky by možná dramatizovali všechno a do extrémů, ale jsou tak příjemné a průměrné, že nemůžu jinak než dát tři hvězdičky. Nechci film nijak hanit, mně se líbil, je rozhodně tím lepším, co u nás vzniká. Je totiž něčím naprosto odlišným, než to co u nás vzniká, a proto jsem se u něj tak bavil. ()
Dokud budou Češi takoví srabi a budou se bát drsnější témata ukázat naprosto se vším v plné kráse, syrovosti a odpornosti, aby všichni pochopili, jak špatné a odporné jsou, tak nikdy dramata nebudou tolik působivá. Stejně jako filmy o hloupých holkách, co mají své problémy, mě nebaví už pár let, protože nepřinášejí nic nového, tak musím uznat alespoň nějakou snahu nejen režisérce, ale všem zúčastněním. Výsledný pocit z filmu, nějaký vzkaz, prostě nic nešlo mým směrem a bojím se, že na tom takhle nebudu sám. Zahoďte všechnu zábavnost, zahoďte všechnu lež, ukažte krutou pravdu a buďte nemilosrdní, pak třeba podobné filmy budou konečně působivé a silné. ()
Scénář: Petra Ušelová, Karin Babinská .. Tři holky na neznámé cestě do Holandska bloudí a nalézají něco zcela jiného než plánovaly aneb naivita dívčího snu narazila. Zlá kráva, frigidní lesba, všepřitahující poběhlice. To je hrubý nástin jejich charakterů, které se na prahu dospělosti začínají profilovat a slečny teprve začínají poznávat samy sebe a realitu všedního dne. Pomocí kamery, světelných hrátek a hudby Muchowa vytváří Babinská dosti proměnnou až skličující atmosféru, která jde často do velkých intimit. Po obrazové stránce pracuje režisérka a její tým na vysoké úrovni, zato obsahová rozkolísanost a nevyváženost je ještě patrná. K představitelkám nemám vážných výhrad (Sandra Nováková a její lesk na rty rulezzz), v rámci možností se tu ve většině situací prezentují jako reálné postavy. 75%. ()
Pusinky jsou rozhodně nejrealističtější český film, co jsem viděl. Konečně jsem se dočkal toho, že postavy nejsou jenom loutky lámající ze sebe dialogy tak toporné (Klíne, sbalíme ňáký štěrbiny), až si člověk vzpomene na Rodinná pouta. Scénář sice má několik úletů (každý jsme nic..., závěrečný zoufalec vs. vytrvalec), ale jinak působí stoprocentně realisticky (věřte mi, výraz blbka existuje!). Dokonce se dostalo i na několik vtipů, co mě totálně odrovnaly. Osa příběhu je sice lehce kostrbatá, tedy na první pohled působí jako slepenec událostí, ale na pohled druhý je to pečlivá gradace a vývoj postav, který je tak reálný, až člověka zamrazí. Přeloženo pro lidi, fakt jsem těm holkám žral všechno, co udělaly. Vše je propojeno svižnými hudebními sekvencemi, které v podstatě fungují jako pauza mezi silnými scénami. A že jich v Pusinkách není málo. Herečky jsou naprosto bezchybné, takhle dobře hrát v českém filmu jsem už dlouho nikoho neviděl. Když jsem dnes shlédl Uvolněte se, prosím s Petrou Nesvačilovou (vřele doporučuji, geniální rozhovor), nevěřil jsem, že to opravdu byla ona, kdo to zahrál. Nijak pozadu za hlavními představitelkami nezůstal ani Oldřich Hajlich v roli Vojty, který byl do příběhu implantován velice zajímavě. Ano, čekal jsem POUZE otravného mladšího bratra, co budou tahat s sebou. Jeho úloha je ale mnohem důležitější. Režii snad není ani potřeba vyzdvihovat, protože (a teď přijde největší klišé) Karin Babinská prostě ví, co chce a umí toho dosáhnout. Je vidět (teď přijde to druhé největší), že za ty roky práce na projektu získala přesnou vizi a nemusela potom tápat. Nevím, kde se cit pro tenhle naturalismus v té na pohled křehké blondýnce bere, ale má ho. Už se těším, až natočí něco dalšího, což, jak jsem zjistil, závisí na tom, kdy se Petra Ušelová utrhne z vytížení Ulicí (chápeme, že jako obživa je to fajn, ale zachraňování české kinematografie se cení víc ;-) )a napíše něco dalšího. Minimálně jeden člověk na to půjde stoprocentně :-) ()
Tragický je marketingový omyl s klamným názvem filmu, díky němuž jsem se do kina skoro nevypravil. Byl jsem přesvědčen, že jde o další přiblblou teenagerovskou komedii typu Snowboarďáků (napomohla tomu i další mystifikace v médiích, třeba v Reflexu byl článek o tomhle subžánru komedií a byly sem zařazeny i Pusinky). A přitom je to jedna z nejlepších generačních výpovědí v kontextu českého filmu za velmi dlouhou dobu, film o přelomové životní etapě, o hledání - svého místa v životě, svého vlastního já, o nejistotě, o stereotypech vnímání ženského a mužského světa, o konci dětství a počátcích něčeho, čemu se ještě hrdinky bojí říkat dospělost, o ztrátě ideálů, ale i o odpovědnosti za své jednání a uvědomění si tíhy života... Škoda jen zmateného začátku a velmi neumně vytvořené expozice a několika nevěrohodných replik. Jinak byl ale celý snímek plný autentických obrazů, dějových zvratů, psychologicky věrně motivovaného lidského jednání, výborné hudby (standardně vynikající Jan P. Muchow), syrových až naturalistických obrazů a scén (převážně při těch sexuálních mi na mysli vyvstával americký nezávislý Shortbus) a zvláště úžasných hereckých výkonů (hlavně herecký výkon Marie Doležalové mě doslova dostal). Karin Babinská, klobouk dolů! Pusinky jsou pro mě jedno z největších a nejpříjemnějších překvapení, svou otevřeností a odvahou popisovat problémy, kterých se jiní bojí sotva dotknout... ()
Jedna hvězda pro krásně hrající Marušku, druhá pro nádherně vypadající Sandrušku a třetí pro Karin za to, že to zvládla tak pěkně natočit. I když je to absolutně o ničem. ()
Po dlouhý době zas můžu nějakej film titulovat slovem SRAČKA. Tři dylinky jedou do Holandska a nepřetržitě se buď hádaj, nebo brečej. V průběhu filmu se zjistí, že ta zrzavá je lesba a ta bachyně má mindrák, protože jí nikdo nechce. Nic víc se tam nestane. Sledování tohohle filmu na mě působilo úplně nepříjemně. Měl jsem fakt špatnou náladu z toho jak se furt hádaj blééé. Ještě že ta černovlasá byla aspoň pěkná. Jinak by to bylo nekoukatelný. ()
Jsem rád za to, že i u nás mohou vzniknout filmy, které se tváří jako teenagerovské, ale v nichž tvůrci přistpují ke svým postavám s porozuměním a se zájmem o nich vyprávět. To ale ještě neznamená, že z toho budu skákat metr dvacet vysoko, když něco takového v severských zemích vzniká bez větších problémů (Fucking amal, Tommyho peklo, Šup sem, šup tam). Pusinky jsou uvěřitelným filmem o mladých a výtečně obsazených holkách, který bohužel dojíždí na schématičnost (skutečně je nutné mít v podobných filmech vždy to "znásilnění"?) či klišé (skutečně je nutné mít v podobných filmech vždy neheterosexuální postavu, která má sklony k sebevraždě?). A taky na to, že ač jsem chlap, který prožíval jinak ženský film Tajnosti, vyobrazení mužů v Pusinkách mě dost otrávilo svou černobílostí a "feminskostí" (nenajdete tu někoho, kdo by nebyl úplný hajzl nebo úplný budižkničemu). Výtečná kamera, dobře vystižený slang dnešní mládeže (s menšími zakolísáními) a několik opravdu působivých scén ("znásilnění", "cvičení"...) táhnou film do nadprůměru, ale rozpačitý závěr, který spíš vyšumí a značně nevyrovnané vyprávění ho tam zase vrátí. 70% ()
,,že si trochu užijem, když jsou to naše poslední prázdniny. Že se popovezem, zapaříme“..... Sonda do životů a duší ,,náctiletých“ holek, plná živočišných scén a hledání sama sebe v perfektním podání tří holek, které to snad ani nehrály, za což patří K. Babinské poklona. Několik důvodů, proč má smysl film vidět: 1.) Nevím, kde chytnu svalovou slabost. 2.) Jsem vášnivým pozorovatelem Vrbaře čtyřtečnýho a koz mladých holek. 3.) Chci se stát zoufalým vytrvalcem. PŘÍBĚH **** HUMOR ne AKCE ne NAPĚTÍ * ()
Po zhlédnutí Pusinek se cítím, jako bych prožila tu největší pařbu, po které je mi šíleně špatně, zvracím a přeju si, abych mohla vrátit čas. Protože to co rozjely slečny ve filmu je k smíchu možná i k pláči. Film o devatenáctiletých slečnách, které si chtějí užít poslední prázdniny, ale mají za prdelí čtrnáctiletého klučíka, který je hlídá, brzdí a kazí plány. Jenže tenhle klučík má v hlavě více rozumu než všechny tři dohromady.. Jsem asi moc konzervativní a úzkoprsá, když mě chování těchto rádoby plnoletých slečen rozčilovalo. Moc dobře vím, že žádná holka není světice (já taky ne :o) ale ty holky byly prostě a jednoduše krávy. Jedna děvka, která nečekaně dospěje a už jí býti nechce.. Druhá chce být za každou cenu jako ta první, ale nečekaně zjistí, že to není to co hledá.. A třetí se o sobě dozví, že není frigidní, ale lesba, která (kdo by to byl řek) se zrovinka zamiluje do té první. Ta ji ale bohužel odmítá. No a celý film je potřeba k tomu, aby pochopila, že moře má spoustu ryb. To celé je poskládané do situacích, nad kterými zůstává rozum stát, můj se zastavil úplně. Film mě psychicky vyčerpal, znechutil, pobouřil, rozčílil, pobavil, v zoufalství rozbrečel… Rozhodně už tuhle story nechci nikdy vidět a pokud po mě bude chtít někdo v nejbližší době pusinky asi se neudržím a nabančím mu.. ()
Zmatené jako hysterická holka, v několika chvílích nepochopitelně vzdálené od diváka a plné všeho a zároveň ničeho. Přesto příjemná road movie s šancí dostat se citlivějším povahám velmi hluboko pod kůži. Tři pusinky se ale pod tu mou dostávaly velmi ztěžka. Hlavně na začátku totiž scénář plete jednu scénu neuměle do druhé, hrdinky jsou svým přehrávaným brebentěním protivné a nedokázal jsem pochopit, co mám cítit, když se holky po čtvrthodince vykoupou a jásají něco ve smyslu naprosté úlevy. Nic zvláštního se jim zatím nestalo, takže na nějaké očištění je trochu brzy. V tu chvíli bych nevěřil, že se sžiji s melancholickou režií miss Karin a že nakonec budu chápat Išku až do její nejhlubší podstaty. Nemám problém s hledáním orientace, netvářím se ublíženě, jen co na mě někdo promluví a psychické potíže se mi momentálně také zdárně vyhýbají, ale ta její něžná touha po vrcholných (byť prchavých) chvílích mě začala čím dál víc sžírat. Abych několikrát se objevivším chvílím prázdnoty propadl téměř úplně. Tomu nejvíc pomohla přesná Muchowova hudba do nálady. Připomínky nakonec při titulcích pomalu blednou, protože pocity převládly nad racionálními výtkami. Ano, Vendula je na proplesk, ta cesta do Holandska je celkem zbytečný symbolický cíl a poselství "Ecstasy of Freedom" mě také moc nebralo. Jenže reálnost někdy všechno přebije. ()
No doprdele, co tohle melo kurva bejt? O vetsine soucasnejch ceskejch filmu se da rict, ze jsou o nicem, coz v podstate znamena, ze se resi naky vztahy, jenze tenhle film dava slovu o nicem naprosto jinej rozmer. Jakoby tvurci nemeli absolutne o cem vypravet, tak nechali tri vysoce nesympaticky a naprosto desny kravy poflakovat se furt na stejnym miste a vest radoby zajimavy kecy a resit radoby dulezity problemy. Fakt nevim, za co film pochvalit a nebo proc vlastne davam ty dve hvezdicky, asi proto, ze sem se vylozene nenudil, i kdyz je to s podivem. ()
K zbláznění nevyrovnaný film brutálně střídá momenty dobré až výborné (lehké budování atmosféry, zajímavé herečky) s těmi naprosto špatnými (většinou ty, kterými nám chtějí autorky něco SDĚLIT). Herci jsou místy tlačeni do křeče, jindy jsou příjemně přirození. Stejně tak z dialogů a zvratů leckdy kouká přílišná chtěnost a svévole. Kdyby byl celý film stejně špatný, neštval by mě tolik - je tu cítit silný talent, ale nemá opozici. Pořádného dramaturga prosím! P.S. A ještě jedna věc mě šíleně vytáčela - tak trapný product placement (Student agency) jsem už dlouho neviděl. Ale možná jen málo koukám na české filmy. ** 1/2 ()
Je docela otravné sledovat tři husy v neustálé konfrontaci, ale když přistoupím na to, že hrdinky husy být mají, tak to vlastně najednou začne dávat smysl. Ten film je v první řadě krok správným směrem. Možná to úplně nevyšlo, ale to se u debutů stává. ()
Reklama