Režie:
Jan SvěrákScénář:
Zdeněk SvěrákKamera:
Vladimír SmutnýHrají:
Zdeněk Svěrák, Daniela Kolářová, Tatiana Dyková, Jiří Macháček, Pavel Landovský, Jan Budař, Nela Boudová, Miroslav Táborský, Věra Tichánková, Jana Plodková (více)Obsahy(1)
Bývalý učitel Josef Tkaloun se rozhodl definitivně opustit žáky, ale rozhodně se nehodlá smířit s pozicí důchodce, trávícího čas na lavičce v parku. Je plný energie, nápadů i chlapských tužeb a nemíní zestárnout v nečinnosti. Navzdory nesouhlasu manželky Elišky, která se sarkastickým nadhledem komentuje všechny jeho aktivity, přijímá brigádnické místo ve výkupu lahví menšího supermarketu. Malý prostor, kde se potkávají lahve s lahvemi a lidé s lidmi, je svébytným mikrosvětem, plným tragikomických osudů. Tkaloun dokáže být nejen jejich pozorovatelem, i když v jeho režii dostávají situace občas poněkud groteskní obrysy. (TV Nova)
(více)Recenze (1 116)
Málokterý film ve mně zanechá něco, k čemu se v myšlenkách vracím cestou z kina, večer i druhý den - Vratné lahve ano. Jsou filmem spíše Zdeňka než Jana, ale s tím nemám problém. Jsou osobnější a pod povrchem smutnější než Kolja nebo Obecná škola (nic proti!), jsou upřímné a nenalhávají nám, že každý konec je šťastný. A vedle toho pořád skvěle baví. Jan navíc dokázal, že pod jeho vedením dokáže i Jiří Macháček vyplout ze série karikatur a zahrát přirozeně sympatickou postavu. Do kina na Lahve zajdu aspoň ještě jednou. P.S. I napodruhé jsou Lahve skvělá zábava a vedle Obecné školy asi můj nejoblíbenější Janův film. ()
Nevím, od Svěráků jsem prostě čekal víc. Nějak mě to nezaujalo a nudil jsem se. Možná proto, že děj je mi celkem vzdálený... každopádně je to jeden z mála jejich filmů, které mi stačilo vidět jednou. ()
No nevim, jestli je dobrá vizitka filmu to, že mě tam nejvíc ze všeho zaujala scéna, kde bylo vidět, jak to vypadá z druhý strany toho stroje na výkup flašek. Jsem nad tim vždycky přemejšlel, kam to po tom pásu dojede a teď už to vim. Ale zpět k filmu... Já nějak ty filmy od Jana Svěráka nemam rád (snad akorát Obecná škola se mi celkem líbila), takže jsem očekával zase akorát tuny patosu a potoky slz zabalený v rádoby komediálnim hávu. A co jsem dostal? Film mě překvapil docela slušnym humorem, sem tam nějakou hláškou a několika neokoukanejma hercema. Naopak se tam najdou i scény naprosto zbytečný, nudný a občas vyloženě trapný. Ten "pád" z kola jsem musel vrátit a podívat se na to ještě jednou, jestli se mi to náhodou jenom nezdálo. No můžu akorát konstatovat, že snad ani Ed Wood by to nenatočil líp. Ta všudypřítomná reklama mi zase až tak nevadila, i když občas to tam bylo vyloženě násilně naroubovaný. Pro mě je to teda po všech stránkách průměrnej film a moje hodnocení: 3 hvězdičky - 50%. Ovšem v kontextu ostatních výplodů z dílny Svěrač & syn je to rozhodně nadprůměr. ()
Určitě nejlepší český film roku 2007, což nám potvrzuje rekordní návštěvnost v kinech. O tomhle filmu se dá říct, že je ze života a má určitě co nabídnout. Zdeněk Svěrák je klasicky výborný včetně Jirky Macháčka. U mě 90%. Něco by se dalo vytknout ale to by bylo spíš hnidopišství. Na český film opravdu kvalitní zážitek. ()
Ve své podstatě strašně jednoduchý a až příliš obyčejný moudře laskavý film, s několika smrtelnými fóry (Mluvkova svatba), trapnými erotickými sny a extrémně zbytečným a rozplizlým letem v balóně. Herci jsou ovšem špičkoví, a Svěrák je prostě k sežrání (přišlo mi, že jeho role má mnohem blíž k Brodskému v Babím létu, než ke Svěrákovi, tak jak ho známe třeba z Kolji). Není to Svěrákovic nejlepší film, ale je to zdaleka nejlepší český film za posledních několik let. ()
Spojení Jana Svěráka coby režiséra a Zdeňka Svěráka v hlavní roli a podepsaným za scénářem opět vyšla. Nejsilnější stránkou tohohle film je bezesporu scénář Ostatně tenhle film je celej postavenej na bezchybným scénáři, kterej svojí kvalitou za legendárním Koljou moc nezaostává, ale taky na skvělý postavě, kterou stvárníl právě Z. Svěrák Jeho nenucený a přirozený herectví tenhle film přesně potřeboval a sedlo to do něj dokonale. Taky aby ne, když to psal sám pro sebe, že? Ale přijde mi, že film postavenej jenom na zábavných dialozích, i když někdy fakt geniálních a na příběhu o stáří a životní vitalitě, asi nemůže moc uspět na mezinárodní scéne jako Kolja, i když kdo ví, ale doma pár cen určitě tenhle film pobere a myslim, že právem. ()
Film, který s přibývajími minutami zraje jak víno (ve vratné lahvi). V první třetině je sice pár rozpačitých momentů, ale zbytek filmu už je bezchybný. Čekání se vyplatilo. Je hezké vidět po tolika neumětelských pokusech zas jeden dobře napsaný i natočený, vtipný a hřejivě lidský (výjimečně to není myšleno ironicky) český film. ()
Po druhém shlédnutí musím chtě nechtě s hodnocením dolů. Asi jsem chtěl alespoň nějaký současný český film vidět v lepších barvách, než jaký je. Jistě platí, že "syn Jan není vrchním na Labské boudě, ale jedním z mála skutečně profesionálních současných českých režisérů," leč film jako takový zůstává jen takovým mírně nadprůměrným filmem na téma, které např. Babí léto podalo mnohem lépe a chce se mi říct hodnotněji. Jestli Jan Svěrák nakonec neměl pravdu, když se mu do točení moc nechtělo. A k tomu ten protivný product placement, který jsem poprvé asi nechtěl vidět. V porovnání se současnou českou tvorbou je to jistě výrazný nadprůměr, ale celkově se o nic zas tak úžasného nejedná. ()
"Takže tahle celá debata je k ničemu, protože pan doktor Plzák vás naučil: Zatloukat, zatloukat, zatloukat. Debil." Co si budeme povídat, pan Zdeněk Svěrák píše tak, jak by si to spousta začínajících (i pokročilých) autorů jistě přála taky umět: má svůj osobitý styl a ještě se to líbí masovému množství lidí, což znamená, že to na sebe vydělá a taky to způsobuje uměleckou hrdost. Většina filmů, které natočí se svým synem, je vřele divácky přijata se potom se díky své kvalitě i odporoučí do pokladnice české kinematografie a málokdo proti tomu co namítá, já taky ne. Ale co se týče Vratných lahví, tak se tady mám pocit situace trochu mění. Sice na film šlo hodně lidí jako obvykle, téma je ze života jako obvykle, na různé blbosti se nahlíží laskavě a poeticky jako obvykle, ženy jsou krásné a muži jsou pacholci a občas je to naopak jako obvykle, ale někde něco drhne, což obvyklé není. Už to přestává být sranda. Jako by někdo při vaření házel do jídla naměřená množství koření, aniž by to potom ochutnal a zkontroloval, jestli to přece jenom nechce někde trochu dosolit. A nebo že už to vařil tolikrát, že se to jazykům docela znechutilo, nevím. Ale ani nemám potřebu se tím zaobírat, jenom si pořád opakuju, jak že to řekl Kurt: "Raději shořet, než vyhasnout." Raději vidět pár dobrých filmů a potom už nikdy nic, než vidět génia, jak se na stará kolena rozmělňuje ve snaze vystačit s dechem. ()
Asi najslabší Svěrákov film - z tých čo som videl, až na záverečný let balónom postrádajúci správnu atmosféru a s niektorými veľmi zle natočenými scénami. Nešťastným riešením je aj finálny dodatok, ktorý diváka len utvrdí, že sledoval film v podstate o ničom. A kde je ten povestný láskavý humor? 50% ()
Zdeněk Svěrák jako Amélie z Prahy v důchodu? Příběh se utápí v přehlídce laskavých životních postřehů, ale díky řemeslu a hravosti Svěráka mladšího jsem se LÁHVEMI nechal rád pohladit a málem i zblbnout všemi těmi malebnými obrázky, že je Praha pěkné město. Katastroficko-romantický závěr s balónem byl fajn. ()
Hezké dílko. Místy trochu smutné, ale hlavně úsměvné, současné a pravdivé. Postavy byly napsány dobře a taky slušně zahrané. Film sice ode mě plný počet nedostane díky některým hlušším místům (viz Tkalounovy sny), ale přesto 4* jsou naprosto zasloužené a celkově mě snímek mile překvapil. ()
No doufám, že pan Svěrá nenapsal svou roli podle vlastních zkušeností. Ač se v ní zrcadlí hodně pravd v mnoha místech působí pan učitel Tkaloun dost nevěrohodně a jeho chování je mě přímo vytáčelo. I když samozřejmě každý je jiný. Samotný příběh není nijak moc originální, jedná se o klasické proplétání životem, boj se stářím a životními stereotypy. Vratné lahve jsou jistým způsobem osobité, jedná se o klasický 'Svěrákovský' film, který v podstatě nepřináší nic nového, což od něj na druhou stranu ani nikdo nečekal. Režisérovův rukopis je jasný snad z každého záběru a nedá se říct, že by to bylo na škodu. Svěrák mladší totiž rozhodně má talent. Co se týká scénáře, nebyl jsem nijak moc oslněn. Máme tu několik rovin, tou hlavní je samozřejmě pan profesor a jeho rodina. Seznamujeme se s jeho dcerou, která se momentálně vyrovnává s rozchodem a pár dalšími zajímavými lidmi. Nemocná sousedka se sice ukazuje jako docela zbytečná bytost s jasným, i když docela dobrým úmyslem posunutí látky o úroveň dál. Vratné lahve mají několik povedených momentů a pár případech dokáží opravdu trefit hřebíček do hlavičky. Reálně zobrazení práce v supermarketu se mi opravdu líbilo, sám mám se všemi těmi věcmi zkušenost, takže vím o čem mluvím. Vratné lahve si své diváky určitě získaly, mají všechno co od nich divák očekává, ač nijak nevybočují, drží se jasně daných stanov a dokáží divákům nabídnout to co chtějí, sice se tam najde prá problematických míst (Svěrák starší už mi připadá trochu trapný svým hereckým projevem), ale rozhodně funguje tak jak má. ()
Citový i tělesný listopad života na samotě od lesa, velmi přesná lady Kolářová, nevtíravé životní postřehy, vtíravý product placement, občas prvoplánový humor a navrch železničářské sny s Nelou Boudovou, po nichž se vzdouvá na csfd odpor a Tkalounovi přikrývka. Farář revolucionář, Jacques Roux, kdysi řekl: „Stáří je dětství bez iluzí.“ a právě tato skutečnost se podařila vykreslit Svěrákovic tandemu docela důvěrně. Někteří lámou hůl nad typickou autorovou "laskavostí", ale v poslední době je jí kolem nás tak málo, že jsem ji přivítal s otevřenou náručí. Asi stárnu, nebo co.. ()
S radostí mohu konstatovat, že český film ještě pod drnem není. Pro letošek jej zachránil Jan Svěrák s pomocí svého otce Zdeňka a snad nejdospělejším projevem Jiřího Macháčka. Po ROMingu jsem ani nedoufal, že bych se u nové české komedie zasmál, zde se to podařilo, a to dokonce i přesto, že nejde o ryzí komedii pro mlácení hlavou smíchy o podlahu. I přes jednu opravdu trapnou scénu jde o film bezchybný, příjemný a klidně se na něj ještě někdy podívám. Herecký projev Zdeňka Svěráka je nanejvýš profesionální a snad poprvé se to dá říci i o Jiřím Macháčkovi, který mě opravdu překvapil. Letos se tedy český film ještě nad vodou udržel, kdo jej udrží příští rok? ()
Až na nepovedenou scénu pádu z kola dokonale povedený film. Některé scény (a není jich málo) jsou ale plně opsané ze života. Myslím, že nebudu jediná, kdo měl při sledování pocit, že se octnul doma v kuchyni při žabomyších sporech. Ale právě to, že vše končí dobře, trochu svěrákovsky zidealizovaně, s jeho typickým hřejivým humorem, dělá z filmu příjemný zážitek, který pohladí. Jiným režisérům bych výše zmiňované atributy vytkla, ne však Svěrákovi. Navíc je mu nutno přičíst k dobru, že tak jako už mnohokrát, dokázal napsat film skutečně pro celou rodinu (ačkoli může u mnohých toto označení vyvolat spíše pocit nechuti), film oslovující každou generaci. Tandem Svěrák & Svěrák nikdy nezklame. ()
Asi nejlepší domácí komedie posledních let připomíná, že i dnes lze vyprávět a natáčet o citlivých věcech života s nadhledem, taktem, vkusem, vtipem, moudrostí. Určitě mnoho ve filmu znamená kamera (nejen záběry Prahy, ale i nemilosrdné detaily obličejů obou protagonistů). O bědách a slotách devadesátých i pozdějších let na minimální ploše, sevřeně střídmými prostředky, LÁHVE říkají takřka vše. Tápavé ztrácení a znovunacházení manželské lásky se v závěru filmu mění v její rehabilitaci (odzbrojující Svěrákovo přiznání, že při psaní scénáře hojně čerpal z vlastního soukromí; musí žít s nadmíru velkorysou a chápavou manželkou; všechna čest a sláva). Zdá se, že režisér byl v tomto případě i tak trochu scénáristou. Filmu to určitě prospělo. A českému divákovi, hladovému po kvalitních domácích novinkách, jistě také. ()
Taký nenásilný, spontánny, ľudský, nežný a oddychový humor dokáže mať na svedomí len pár indivíduí, ku ktorým Svěrákovci právom patria. Od problémov v pokročilom veku, cez sexuálne harašenie až po vkusne zakomponovanú zámenu postáv, to všetko a ešte oveľa viac sa nám ponúka v jednej „vratnej fľaštičke“. Vynikajúce večerné letné osvieženie v podaní jemného filmového vánku neuspokojí podľa mňa len málo divákov, pretože okrem naťahovaného konca s balónom a nedotiahnutí, čo sa týka osudu vedľajších postáv, som bol s výsledkom veľmi spokojný. Zatiaľ otco-synovská spolupráca funguje ako hodinky, tak dúfam, že to ešte nechystajú zabaliť. 80%. ()
"já už tady nebudu učit, protože já už tady nejsem rád".. a tak by to mělo být...:) ()
Starý dedko, ktorý prežíva stav "pokročilej" puberty a svojimi vylomeninami dokonale nabúrava usporiadaný a nudný život svojej celoživotnej družky. Možno nie to najlepšie z významnej tvorby Jana Svěráka, ale fakt je, že som sa skvelo bavila a Zdenek Svěrák je jednoducho môj herec. ()
Reklama