Režie:
Jiří StrachScénář:
Marek EpsteinKamera:
Martin ŠecHudba:
Jan JirásekHrají:
Ivan Trojan, Filip Cíl, Jiří Dvořák, Martina Zábranská, Ondřej Vetchý, Lenka Vlasáková, Jiřina Bohdalová, Dagmar Havlová, Josef Somr, Matěj Převrátil (více)Obsahy(1)
Také máte pocit, že jste se narodili se smůlou v patách? Věřte, že v tom nejste sami a že nakonec najdete to pravé štěstí – stejně jako Filip, ten „největší smolař“ z naší pohádky. Filipa, kominického synka, od narození pronásleduje smůla. Jeho otec totiž chtěl přechytračit samotnou Štěstěnu, čímž na sebe a hlavně na svého synka přivolal její hněv. A aby toho nebylo málo, Filip se zamiluje do Štěstěniny dcery Haničky. Aby získal její lásku a zároveň se zbavil té proklaté smůly, vydává se do světa. Tam ho čeká osudové setkání s chorobným lhářem, který se prolhal tak daleko, že už ani nezná svoje jméno a říká si Kdokoliv. Kupodivu právě s pomocí tohoto povedeného kumpána pak svede Filip nerovný boj o svoji milovanou… Velkou výpravnou pohádku napsal podle námětu Mateje Mináče scenárista Marek Epstein. Režie se ujal zkušený režisér Jiří Strach, který do rolí smolaře Filipa a jeho milované Haničky obsadil Filipa Cíla a Martinu Zábranskou. Jako Kdokoliv se představí Ivan Trojan, jako Karlos Jiří Dvořák, Karlosovu matku hraje Jiřina Bohdalová a role Štěstěny byla svěřena Dagmar Havlové. V dalších rolích se pak můžete těšit na Ondřeje Vetchého, Lenku Vlasákovou, Oldřicha Navrátila či Josefa Somra. (Česká televize)
(více)Recenze (494)
Tohle ja ta pravá vánoční pohádka na kterou jsem čekala, skvěle obsazená, s laskavým humorem a bez hluchých a nudných míst. Jirka Strach je pro mě záruka kvality a znovu nezklamal. ()
Nový vánoční film (schválně nepíšu pohádka) Jiřího Stracha má herecké obsazení z rodu divákových snů. Když si přečtete plejádu zúčastněných herců, říkáte si - tam asi bude těžké vyniknout. V jedné z hlavních rolí ještě ke všemu září Ivan Trojan, takže hrozí to, že veškerou pozornost strhne na svou postavu .... Režisérovi se ale podařilo ukočírovat všechno tak, jak už jsme si u něj zvykli. Na plátně se dostává pozornosti všem, takže máte možnost si užít i ty nejmenší postavičky (mladí představitelé Filipa a Haničky to lehké neměli ... a rozhodně nezklamali !) .... Každá "televizní pohádka" je primárně pro děti, ale tentokrát se nebudou nudit ani dospělí diváci, kteří si určitĕ najdou pár maličkostí pro pobavení .... ()
Je milé vidět, že lze spáchat vcelku kulantní pohádku, aniž by měl jeden Z prdele kliku při globálním vykrádání Božky a Karla, ztrapňoval Ivetku v roli debilního homočertíka a musel posílat toporné princezny a vyteplené prince se svou Troškou do mlejna. A stačí k tomu jeden gramlavý kominík, scénárista s nepovislou originalitou, režisér s koulema, tedy pardon, chtěl jsem říct s ušima, a neuvěřitelná plejáda opravdových a sympatických herců, co nemají Strach z televizní produkce. Obecně už pohádky nijak zvlášť nemusím, ale jsem vděčný za cokoliv, co aspoň na chvíli zabrání fakanům trhat si vzájemně nehty, demolovat byt a nutit agresivního souseda pod námi rvát si do uší špunty a třískat do radiátoru. A u tohohle jsem překvapivě přestal dělat bordel i já! ()
Těžké vánoční zklamání, nesoucí nepříliš překvapivě jméno Epstein. Jiří Strach tu ne snad šlápl vedle, ale rozhodně zdaleka nevyužil potenciál, který měl v rukou. Šťastný Smolař je těžce nevyvážený počin - nejkřiklavěji to lze demonstrovat na tom, že sledovat Ivana Trojana v roli krále lhářů je radost nad radost, ale zápletka s principálem a hlavně jeho matkou je zoufale průhledná. Je to opravdu škoda, protože scény zabývající se osobními strastmi hrdinů jsou na pohádku až nezvykle silné. Silná káva je ale bohužel taky podivná stylizace doby a prostředí, ve kterém se putování smolaře za dítětem Štěstěny odehrává. Bohužel musím říct, že Janákových Dvanáct Měsíčků je mi - přes svoji "prvosignálnost" a vyprázdněnost - z Vánočních pohádek roku 2012 tou milejší. ()
OBČAS STAČÍ, ABY ŠEL ČLOVĚK S DOBOU A DÍVAJÍ SE NA NĚJ, JAKO KDYBY PŘIJÍŽDĚL Z PEKLA. Bože, jak rád jsem za každý český snímek, který používá hru s jazykem, důvtip a vtip jako metodu! Jsem ten poslední, kdo by Marka Epsteina nějak adoroval, ale tenhle veselý a nápaditý příběh se mu vážně povedl (strukturou pohádka, oním pomrkváváním na vnímavého diváka, který může a nemusí být dospělý, má příběh nádstavbu, která se s pohádkou nevylučuje). Zralá a neošizená zábava, přesně to, co mělo v ČT běžen na štědrý večer. A hodnocení? Díky určitým dějovým zvratům, které mi přišly přitažené za vlasy i vzhledem k žánru, bych dal tak 72,9%, Jirko :-D ()
Nikdy nepochopím zdejší pahovada, který už po oprvní minutě utíkaj hodnotit, jako kdyby snad na ně v posteli čekala v posteli nažhavený ženský uragán. Pravdou však zůstává, že na filmu mě bavila jedině postava Ivana Trojana a to až do společné scény s Bohdalkou, pak už jsem šel zapálit frantíka a dát ho k televizi a pokusil se celou "slavnou" pohádku vykouřit. Jirka Strach pošle golfistovi kopii a po přečtení golfistovi poslední koment věty mám pocit že jsem v kanceláři PR pracovníků ČT, fakt Chocholoušek by se na csfd smlsnul. Ještě k tý pohádce, krom mýho zelenobílýho miláška Ivánka Trojánka fungovala ještě obrazová složka a krása Haničky, tu bych chytnul klidně i za něco jinýho než jen za ruku. Nic no, žádnej zázrak se nekonal, jdu si dát chlebíčky a vínečko. Jinak ukázat Perštejn a natáčet na nádvoří hradu v Ledči nad Sázavou...že by Jirka Strachů v létě podnikal stejný výlety jako já ? ()
Celá ta pohádka se mi jevila daleko originálnější, než Dvanáct měsíčků předchozí den. Jenže originalita byla vykoupena takovými nepohádkovými nesmysly. Každopádně se na to dalo zvyknout a ve výsledku se jednalo spíše o dětský film, než o pohádku. Ona ta motorka nebo sudy od Jamesonu v hospodě podle mě díru do světa neudělají. A pohádce to upřímnost nepřidá. A co jiného dítě ocení, než upřímnost žejo. Každopádně musím říct, že herci byli skvělí, od shora až dolů. Kvůli hercům jsem to dokoukal, jen mě mrzelo, že mě ten film celou dobu tak nějak nudil. Nebo nechci říct vysloveně nudil, ale nějak se ve mně praly dva názory. Jeden s pohádkou neměl problém a druhej jí chtěl přepnout a měl problém jí dokoukat. ()
Frk s Bohdalkou v penálu mě dostal, podobná morbidita tu citelně chybí. Strach střídá televizní rutinu se záběry, které sympaticky škemrají o velké plátno. Místy je to příjemná podívaná s poetikou. Míšenec Strýce Pepina a Jacka Sparrowa se Trojanovi zdařil, éterická milenecká dvojice tradiční vrtěč hlavy. Ach ty české Haničky. Role Štěstěny monotónně mimo dobro a zlo (a celý film). Jinak ale zase po čase bezbolestný televizák, kde je všeho tak akorát a dá se to absolvovat bez asistence psychiatra a patologa. ()
Láska je štěstí. A Jiří Strach to ví... Konečně po čase zase silná televizní autorská pohádka vymezující se (ale v něčem i rozvíjející) proti klasické české pohádce. Podle námětu (pohádkové knížky) slovenského režiséra Mateje Mináče napsal Marek Epstein povedený scénář, který po hodně dlouhém čase připomněl originalitu pohádkových scénářů Zdeňka Svěráka, tolik scenáristických fórků by divák jinde pohledal. Tři veteráni to sice nejsou, ale alespoň je vzdáleně připomínají, což u ostatních novodobých českých pohádek nehrozí ani náznakem. Pohádka coby projev ryzí modernosti (respektive postmodernosti) jde někdy na hranu toho, co ještě v pohádce snesu (pokus o sebevraždu), každopádně většinou se drží v mantinelech očekávaného. A Jiří Strach se zase drží svých osvědčených hereckých koní (Ivan Trojan, Jiří Dvořák, vlastně už i Jiřina Bohdalová...) a ti jsou největším tahounem diváckého prožitku, bez Trojana by byl celý snímek poloviční. Jeho postava pohádkového ,,barona Prášila" s pábitelským přesahem je opravdu dobře napsaná i zahraná, a hlavně nosná. Nejsilnější momenty pak přicházejí v místech, kdy se Jiří Strach snaží svou televizní pohádku nějak ozvláštnit, punc modernity ji pak paradoxně dává především retro animovanými pasážemi, které jakoby odkazovaly k zemanovskému pojetí dětského filmu, animovaná zkratka cesty motocyklem po Evropě je tím nejlepším a nejvtipnějším, co bylo v této pohádce k vidění. Škoda toho, že většina věcí není dotažených k úplné dokonalosti, nechybělo mnoho a Šťastný smolař se mohl stát kultem, stejně jako jsou kultem počiny výše zmíněného Zdeňka Svěráka. Takhle je Šťastný smolař velmi povedenou televizní pohádkou, v níž se mísí a realizuje mnohé, vtipně se tu třeba potkává veřejně proklamovaná víra pana režiséra s humorně pohádkovými motivy (Nejvyšší knihovník), každopádně je vidět, že Jiří Strach má cit pro ty správné náměty... ()
Je mi líto, ale málem jsem to ani nedokoukal. Tak nesympatickej děj a obsazení nezachrání ani technická zručnost. Nějaké dobro a zlo, morální ponaučení nebo alespoň zajímavý příběh, nic takového. Příšerně napsané postavy a výprava míchá několik různých období, což nesnáším i v pohádce (motorka versus kostýmy tak někdy z počátku 19. století). Krom toho prvky jako zbavení dcery cti, kasino Monte Carlos a podobně? V pohádce, ve které přitom chybí v podstatě cokoli co by se dalo aspoň trochu nazývat romantikou a kde se "hrdinova" milá objeví sotva na nějakých 10 minut? Bez atmosféry, naprosto nepohádkové a velmi zdlouhavé. Včerejší měsíčci tedy nebyli veledílo, ale proti tomuhle byli ještě zlatí (přesněji méně špatní). ()
Oxymoron v názvu jako by předjímal stejnou schizofrenii, kterou trpí současná animovaná produkce z Hollywoodu - formát primárně určený pro nejmenší se snaží zalíbit dospělým a samotné děti bere ve finále na hůl.. One-man show bohemáckého řidiče dělové koule, "Zemanovské" animace, či nadčasová rýpnutí jsou výborné, nicméně dle zaručených pramenů nejsilnější stránka filmu (vtip) mi přišla poněkud utopená ve strojenosti a samotné Strachovo nadprůměrné řemeslo pak vytahuje trn z paty televizního standardu jen ztěžka. Neříkám, že si tímto v Monte Carlos zahrál o svou pověst, ale dost často mě jímal pocit, že to klidně mohl natočit Kdokoliv.. Rákosníček mrčící z černé zdobené rakve mě bude budit ze snů! ()
Strach se vykašlal na roztomilé čerty, pěkné princezny či roztržité krále a vystačil si pouze s kouzelnou Štěstěnou, pohádkovou poetikou, humorem a kupou nadhledu. Urodila se prostě výborná vánoční pohádka, na které je hezky vidět radost, se kterou byla celým štábem natočena. Víc takových pohádek a s podobným vizuálem klidně i na velkém plátně. Trojan jako vždy vynikající a zbytek obsazení také hodně fajn. 70% ()
Erben by se asi podivil, bratři Grimmové by si masírovali bolavá chodidla a pronášeli nevěřícné "ach so", až by po třetím, čtvrtém zhlédnutí pochopili aspoň něco. Pohádkové motivy trochu jinak - chlapi v hospodě říkali ... já slyšela, že pro zmenšení bolestí rodičky pilu pod postel, že tu bolest přeřízne. Asi chodím do jiných hospod, nebo jiný kraj, jiný mrav. Kominík se v pohádce neobjevuje prvně a ani tady to nemá snadné. Ne, že by měl něco s pastýřkou, tady hledá dívčinu, do které se na první pohled zamiloval. Spousta hlášek není pohádkových, resp. jsou evidentně pro rodiče a ne pro děti (aniž bych podceňovala dětský rozum, výrok: "Tvým osudem bylo stát se dobrou matkou a hospodyní", pronesený vůči kominíkovi Štěstěnou, nepochopí ani hodně nadprůměrně osmileté dítě.) Moderní prvek v podobě motorky mě trochu zaskočil, ale když se s tím člověk smíří (nebo si řekne, že tím je ukázán kontrast mezi reálným a echt pohádkovým, technicky zaostalým, světem a odmávne to), tak příběh funguje bez problémů. Cestovatelská animace nepůsobí jako z nouze ctnost a Casino Monte Carlos je další z vtípků pro rodiče, nad kterým bych mávla (pro vyváženost) druhou rukou. Víc mi vadil v téhle části nelogický zásek útěku Dona Carlose. Celkově podtrženo, sečteno, tahle pohádka rozhodně patří k těm povedenějším, ani nemusím mhouřit oči, mít rád kominíky je naprosto přirozené. ()
Chameleon Ivan Trojan je vždycky zárukou kvality, nejinak je tomu i u o téhle hravé televizní pohádky, škoda jen, že se chce zalíbit dnešní době až moc okatě. Když už hrozí, že Trojan veškerou pozornost strhne na svou postavu, přispěchají režisérské otěže už vpravdě zkušeného Jiřího Stracha, které dají prostor i jiným. Nadčasově rýpe, má nadhled, lehce bojuje s tempem a strojeností, jinak ale ve vánoční čas chutná velmi dobře!! ()
Tak Jiří Strach pro mě už přestává být zárukou alespoň trochu dobré podívané, ach jo. Přitom na Šťastného smolaře jsem se celkem těšil, neboť nástřel příběhu vypadal více než lákavě. Měl se ho ale zřejmě chopit lepší scenárista. Marek Epstein nebyl tentokrát schopný napsat dobrý vtip (laciný humor typu návštěvy u kováře, "druhé rakvičky" nebo šlápnutí do... si může opravdu nechat) ani sympatickou postavu (lháře zachránil pouze Ivan Trojan), zcela mu chyběly nápady (přitom spojení postav notorického lháře a chorobného smolaře slibovalo tolik srandy), používal ty nejvousatější možné situace a repliky ("Jsem v nebi? Ty nejsi anděl?") a jen jednou za čas se zmohl na jakousi "hlášku", která byla opět trapná. Pokud jde o herce, hlavní hrdina byl naprosto nemožný, jeho milá nedostala příležitost ani zazářit ani pohasnout, ostatní vidění členové Strachova oblíbeného ansámblu (chyběl jen Viktor Preiss) získali většinou mizerné štěky. Druhý Anděl páně se nekoná, režisér a hlavně scenárista měli při tvorbě buď pořádnou smůlu, nebo to prostě odflákli.__P.S. Narážka na plzeňská práva? V pohádce? Vážně? ()
Není jednoduché napsat originální pohádku, která tu ještě nebyla a navíc i pobavila – to už začíná být oříšek. Ale myslím si, že se to Strachovi opět podařilo. Je tam neotřelá zápletka i dobře zahrané postavy. U mě dobrý! ()
Tohle bohužel byla podle mého názoru jedna z těch slabších pohádek, ale přesto to byla pohádka, která se dala bez nějakých větších problémů v klidu dokoukat až do konce, aniž by začala nějak výrazněji nudit. Spíše než nudná byla totiž tato pohádka jakási mdlá, bez jiskry, bez rychleji odsýpajícího děje, zkrátka nic moc se v ní nedělo a když už se tam něco dělo, tak to bylo zcela neoriginální a předvídatelné. Kdo bude oním synem Jiřiny Bohdalové mi došlo už zhruba v polovině příběhu, a vyvrcholení celého příběhu nebylo vůbec nikterak překvapivé, zkrátka tahle pohádka mě nedokázala ani nadchnout, ani nějak výrazněji zaujmout, natož abych fandil hlavním hrdinům v jejich konání. Za největší klady se tak dají považovat některé herecké výkony, především byl skvělý a bezchybný, ostatně jako vždy, Ivan Trojan, stejně tak svou roli bezchybně zvládl i Jiří Dvořák a příjemně překvapila Dagmar Havlová, která ve své roli působila tak nějak vznešeně a étericky. Celkově tedy tuto pohádku vnímám jako ucházející, nikoliv však záživnou, a jako takové jí nemohu udělit lepší než průměrné hodnocení v podobě tří hvězdiček. ()
můj komentář budiž opakem třebas hodnocení páně Flankera sedmadvacátého, nevím proč se u filmu nebavil tak jako já.. Pravda, že spíš než Anděla Páně připomíná Smolař loňskou Bambitku ( u kteréžto jsem se bavil taktéž převelice ), ale to mi vůbec nevadí, neskutečně dobří herci ( snad ani jeden herec nezahrál špatně a k tomu "velká" jména která si své roličky užívali jako můj pes pískací hračku ). Narážky na dobu dnešní mě pobavily a stejně tak i ostatní humor, ani nevím, jestli sem se bavil víc u Kdokolijeho vyprávění (klatě, jak to mám skloňovat?), nebo stoliček, nebo koupeného titulu, nebo převozník, nebo rakvopohovka, nebo .... Prostě.. Další skvělá a k tomu vtipná pohádka (0= _:_:_:_:_:_:_:_ ps: co mi vadilo? Čaj jsem si vypil moc brzy ()
Pěkná pohádka, která se v záplavě nově vznikajících pohádek určitě neztratí a musím říct, že je právě tato hodně povedená a možná patří mezi úplně ty nejlepší, které v současných dobách vznikly. Lepší průměr. ()
Solidní pohádka z období, kdy český film silně skomírá. Na Vánoce se u toho dá vydržet a člověk se i docela pobaví. Konec mě už ale bohužel trochu nudil. 60% ()
Reklama