Režie:
David OndříčekKamera:
Adam SikoraHrají:
Ivan Trojan, Sebastian Koch, Soňa Norisová, Jiří Štěpnička, Marek Taclík, Filip Antonio, Norbert Lichý, David Švehlík, Martin Myšička, Miroslav Krobot (více)Obsahy(1)
Detektivní thriller z první poloviny padesátých let vypráví o kapitánovi kriminálky Haklovi, který vyšetřuje rutinní zločin. Záhy se ale ukáže, že tato zdánlivě triviální vloupačka je čímsi složitějším. O případ se zajímá Státní bezpečnost, která vyšetřováním pověří svého specialistu, německého experta majora Zenkeho. Skutečné důkazy přestávají být podstatné a případ získává politický rozměr - obrací se totiž proti "sionistům" z Židovské obce. I přes přímý zákaz pokračuje kapitán v pátrání a přesvědčuje se, že věřit nelze nikomu a ničemu. Postupem času se ale kolem něj začíná stahovat smyčka estébácké mašinerie. Hakl se už necítí bezpečně a uvědomuje si, že ohrožuje sebe a především vlastní rodinu. Jak se rozhodne? Bude pro něj znamenat víc jeho vlastní rodina, nebo důkazy, které vedou ke skutečnému odhalení pravdy? (TV Nova)
(více)Recenze (1 258)
Zdařilý pokus o film-noir - věrohodně a detailně ztvárněná doba, deštivé ulice, přítmí, šeď, deprese, beznaděj a v centru dění jiskra naděje v podobě chytrého detektiva v dlouhém kabátě. Vyprávění (pravděpodobně vinou režie) mi nepřijde tolik poutavé, místy se natahuje, místy zase stačilo na vteřinku mrknout a totálně jsem ztratil nit, sám nevím, proč se mi v tomhle nijak extra sofistikovaném snímku tak špatně orientovalo... Úvodní nadšení tedy záhy ovadlo, nedočkáme se žádných vyloženě silných, či zapamatováníhodných scén, snad až na Haklovo potvrzení výroku o předem prohraném boji s hydrou. Celkově obstojný "domácí" film. 6/10 ()
Nepamatuju si, kdy naposledy jsem viděl tak schematickou kriminálku, v níž vyšetřování probíhá tak primitivně klišovitým způsobem, že i trafikové paperbacky nabízejí oproti tomu brilantní rozbor situace. To není přehánění, je to opravdu extrémně hloupé - na úrovni pověstné ztracené kytky z klopy, která zavařovala gentlemanům ve dvacátých letech. Samotná pointa je svou tupostí skutečně smrtící. Scénář je naprosté zoufalství a fušeřina, Epsteina by už konečně měl někdo odpojit, protože zatímco takový Signál byl zoufalý projekt ze své podstaty, tady scénář zabijí slušný potenciál. A nechoďte na mě s tím, že "je to kriminálka jen zčásti, takže její nesmyslnost není na škodu"... I kdyby osobní rovina fungovala (což nefunguje), stále nejde ignorovat tu ignoranci vůči žánru i divákům. SPOILER: Ten film nefunguje ze své podstaty. Zaobírá se (podobně jako třeba v tomto ohledu o nejeden řád lepší Hořící keř) dilematem hrdiny, který nezíská mnoho, ale stojí si za svým, nebo zbabělce, který může přežít a neublíží svým blízkým. Jenže Trojan nakonec objeví způsob jak "vyhrát", aniž by se přímo ohrozil, když kulku svěří hodnému nacistovi. Že se pak jde dát zabít od STB, je naprosto nesmyslné a dělá to z něj idiota, co zničil sebe i svou rodinu jen kvůli samotnému gestu, ačkoliv vlastně už dávno dosáhl svého. Pokud teda film měl být poctou hrdinům, kteří bojovali proti komunismu stůj co stůj, tak teda fakt díky - protože ve skutečnosti z nich dělá v gestech se utápějící debily. ()
Výtečná kriminálka, která velmi dobře pracuje s emocemi, atmosférou i paranoiou, bohužel ale trpí na pomalé tempo a místy velmi krácený střih. Oscarové ambice nemá a není lepší, než Protektor, Tři sezóny v pekle ale kupříkladu překonává s přehledem a na české poměry se rozhodně jedná o dílo mimořádné... ()
Pěkná výprava a spolehlivý Trojan, ale chtělo by to dramatičtější scénář. Celou dobu mi bylo dost ukradený, co se tam děje, a jak to dopadne. ()
Snímek Ve stínu se stal předmětem celé řady článků a objektem zájmu filmové kritiky a publicistů, kteří ho vesměs nanejvýš kladně přivítali a ocenili jako krok české kinematografie zpátky na výsluní. Podobně tomu bylo i u snímků jako Protektor nebo Pouta a ve všech případech jsem musel konstatovat, že můj pohled je podstatně kritičtější a přes určitá pozitiva se z celosvětového hlediska jedná o čistokrevný průměr. Z těch tří titulů mi Ondříčkův film přijde jako nejslabší, i když, abych jen nekritizoval, můžu začít nejprve klady. Za prvé obsazení. Ivan Trojan je patrně největší herecký objev polistopadové éry a svého kriminalistu zvládá bravurně. Stejně tak dobří jsou i herci ve vedlejších rolích. Za druhé rozpočet a technická kvalita filmu. Po dlouhé době mám pocit, že vidím poctivou filmovou kameru a nikoliv lacinou televizní inscenaci. Kameraman zkouší hru světel a stínů a zejména v prvních patnácti minutách je to skutečně podívaná. S tím souvisí i snaha, byť nedůsledná, o retroatmosféru 50. let. Samozřejmě objevují se i chyby - štáb mi strká petrolejku do každé místnosti, protože to vypadá krásně stylově, ale protože jsem od fochu, dovolím si připomenout, že Praha byla elektrifikována už za císaře pána a v 50. letech se používaly petrolejky jen v okrajových venkovských oblastech (plná elektrofikace byla ukončena v roce 1960). Nicméně to je pochopitelně detail, který není pro většinu diváků významný. Horší je to ale se scénářem, který zapříčinil ty dvě hvězdičky. On by to byl fajn film, kdyby pod ním byl podepsaný americký scénárista a americký režisér. Jenže tohle vytvořili Češi, kteří by měli být, pokud se naší historie týče, pevní v kramflecích. Navíc nejde o nějakou oddechovou žánrovku, ale o ambiciózní kousek, který se chce vyrovnávat s minulostí. Celá ta konstrukce protižidovského spiknutí je prostě moc vratká a špatně vymyšlená. Film začíná jako neo-noirovka, ale brzy se přehoupne do psychologického dramatu a především politického thrilleru. Tahle žánrová kombinace moc nefunguje prostě proto, že podle mě film ve všech těch žánrech nakonec selhává. Jako detektivka nefunguje vůbec, protože natvrdo řečeno, to závěrečné odhalení vraha je nehorázně pitomé, jako politický thriller je to povrchní a pokud něco sděluje, tak jen dávno známé pravdy. Ono je zajímavé, že ty nejpůsobivější filmy o komunistických zločinech vznikly ještě za fungování reálného socialismu. Filmu Ve stínu vyčítám zásadní logické zkraty, které mi zkazily požitek z filmu, ale které bohužel nemůžu rozebírat, abych neodhalil, že vrahem je zahradník. Jen jako příklad - postavu ztvárněnou Sebastianem Kochem nedokážu vstřebat žádným způsobem. Co tím vlastně scénárista myslel?? Celkový dojem: 45 %. ()
Nejdříve trošku kritiky-mírně mně vadily 3 věci: Rusovo rozhodnutí, Koupený obraz a Syn s dřevem (všechny tyto události se ale objevily naštěstí až úplně ke konci). Zvláštní, před časem jsem (už si nevzpomenu jaký) snímek káral za hlavního hrdinu natolik labilního, že se těžko mohl dostat na svoji pozici, u Ve stínu mě to však vůbec nenapadlo, až po přečtení některých komentářů (přiznávám tedy, že možná nebudu úplně objektivní). Jinak, tak výborný pocit z počinu, který obdržel českého lva za nejlepší film, jsem měl naposled u Protektora. Kromě výše uvedeného, za což srážím půl hvězdičku, nemám tomuhle dílu co vytknout, a to od příběhu, riskantních přechodů žánrů přes herecké výkony, napětí, atmosféru až po technickou stránku, opravdu kvalita. ()
Plány sionistů zhati rudí vepři boubelati, aneb Don Quijote de la Hakl Ve stínu lopatek větrného mlýnu nápadně připomínajícího krakatici.. Sikorova úchvatná kamera nechávala tváře postav tak často Ve stínu, až jsem čekal, že se z přítmí vynoří Humphrey Bogart a zapálí si. Nechávala je Ve stínu šedi obludné doby, kdy barvu měli jen narcisy, tramvaj a krev rovného člověka. Doby, kdy spravedlnost tiše trpěla Ve stínu zvůle. Sic Ve stínu zůstalo Ve stínu světových bratříčků, v tuzemském měřítku se většina krčí v tom jeho.. Mám jen tři a půl drobné výtky: 1.) Příliš úderná hudba vše urychlovala a vedla divácké emoce zbytečně za ručičku, 2.) konstrukt detektivní zápletky neměl daleko ke konstruktům obžalob při komunistických procesech, tady Epsteinova práce trošku kulhala za ostatními nadstandardními filmařskými prvky, 3.) scéna s dědičností morálních vlastností zbytečně doslovná, vše mělo skončit Slavíčkem na zdi. A ta poloviční? Zvuk přílivu a skřehot racků, když má člověk z obličeje maso na hamburgery a chystá se „odejít“ - nevím, kdo s tímhle klišé začal, snad Leone u pana „Chu-Chu“ Mortona v Tenkrát na západě.. Toť však výtky nepodstatné s ohledem na poselství. Co je lepší? Moci se podívat na sebe do zrcadla, nebo moci ještě někdy zrcadlo vidět? Člověk není Bůh, aby odpouštěl. Nesmí se stát, aby zavřel oči, zapomněl a memento hrůzné éry nad ním kouzelnickým pohybem ruky udělalo své: „Puf…“ ()
Ačkoli nám Ondříček opět pracuje se svými oblíbenci Taclíkem a především Trojanem, jeho nejnovější retro detektivka ani v nejmenším nepřipomíná jeho starší filmy. Což je velice dobře. Celkově už jen velmi vydařená atmosféra, výprava a kostýmy výborně reflektují rok 1953. Nadto funguje drama a je radost vnímat skvělé herecké výkony Jiřího Štěpničky nebo Soni Norisové vedle takového giganta jakým je bezesporu Sebastian Koch (Mannovi - román století, Životy těch druhých, Černá kniha). ()
Po řemeslné stránce vlastně skoro bezchybný film. Kamera člověka okouzlí v každém druhém záběru, perfektně sedící hudba dokresluje atmosféru a Ondříček snad nebyl v režii nikdy jistější. Přesto mi k absolutní spokojenosti něco chybělo, možná to bylo místy až moc chladné a té rodinné linky tam mohlo být klidně i více. I přesto ovšem nejspíš český film roku (pravda, konkurence letos prakticky žádná nebyla) a Ivan Trojan potvrzuje pozici nejlepšího herce u nás. ()
Dobovky českým filmařům vždycky šly a není žádným překvapením, že za jednou z těch nejlepších stojí právě David Ondříček. A jak obvykle Ivana Trojana nemusím, v tomhle filmu je neoddiskutovatelně velkým tahounem a spolu se zbytkem ansámblu Dejvického divadla směle vnese diváka do zážitku svinstev (jinak to nejde říct), jež se v padesátých letech odehrávala. Je to ten typ filmu, co vás informačně znatelně obohatí, ale znovu už si jej pravděpodobně chtít pustit nebudete. Stojí to za to.. ()
Snaha napchať čisto politický kontext do krimipríbehu je až príliš okatá. Vyznenie je potom oveľa jalovejšie, než v kriminálke, kde ústredný motív netvorí antikomunistická agitka. Podriadenej je jej úplne všetko. Do takej miery podľa tvorcov boli roky 50. temné, že ľudia stratili akýkoľvek humor. Práve absencia odľahčenia je typická pre presviedčacie temno temné príbehy, ktorých úlohou je prostredníctvom kvalitnej remeselnej stránky vytvoriť "objektívnu" predstavu o určitom období dejín. Tlačiť na pílu týmto spôsobom sa však v umení príliš nevypláca. Pretože výsledkom sú podobné dobovo veľmi cenené diela. Ozdobené kritikou i cenami - práve z dôvodu absolútneho súladu ich vyznenia s momentálnymi vládnúcimi ideami, presvedčeniami či štátnikmi. V skutočnosti ide o konštrukty podriadené dobe. Áno, remeselne je to príjemné, herci super, ba ani proti tomu nemám nič, že podstata boľševického systému spravodlivosti slúžila výhradne politickým záujmom, bez ohľadu na spravodlivosť, no robiť z tohto podstatu krimidrámy vyznievajúcej: aha akí boli vtedy hajzli všade, dnes je chvalabohu justícia i tajné a policajné služby vďaka "demokracii" niekde úplne inde, mi príde ako lacné uspokojenie sa a falošná odvaha. ()
Z každé minuty je cítit Ondříčkova nevole přitlačit na pilu, ale zejména v některých scénách od ní měl možná upustit. To je pravděpodobně důvod, proč mne příběh nestrhl, což u podobného tématu jinak bývá zvykem. Trojan standartně přesvědčivý a opět jednoznačným tahounem snímku. Absenci výraznějších emocí ale nezabránil - 70%. ()
Vizuálně lákavá detektivka, která snad nejvíc potěší tím, že to u nás prostě a jednoduše jde!! Výtvarně uchvátí, kamerou perfektně nasvítí, herecky nadchne, výpravou ohromí, scénáristicky pohladí a režijně dodává jistotu. Tahle Praha je industriálně šedá. Po chladných a špinavých dlažebních kostkách se tu prohání dravý kapitán s tváří Ivana Trojana, který svou postavu sehrál znovu dokonale a spolu s divákem vyhlíží další díl téhle bezútěšné mozaiky. Tu a tam kopne do balónu, aby i synek věděl, že taťku ještě neodkrouhli, bojí se o něj i krásnou manželku, a vyčkává na ten správný okamžik k vykonání velkých činů. Tvůrci se s tímhle temným dobrodružstvím se statečnými jednotlivci prostě strefili jak vidno nejen mně do noty, přiklusali s ambiciózní látkou v noir stylu a kvalitativně došlapali až do konce. Pánové v baloňácích mi prostě v téhle látce nadmíru sedli, za řemeslnou preciznost, navozenou atmosféru a režijní poctivost by se David Ondříček nemusel stydět ani výrazněji na západ od své domoviny. I takhle se dá udělat filmová obžaloba let minulých!! Dobré, moc dobré - 80% ()
Nejlepší český režisér současnosti se ukázal ve výborném světle. Domácí porevoluční tvorba mě až na několik čestných výjimek nechává chladným a abych si některý z novějších českých snímků pustil - musím dostat dobrý tip od důvěryhodné osoby filmu znalé, musí mě zaujmout nástin děje a velmi už se dnes řídím i podle jména režiséra. VE STÍNU splňuje vše výše zmíněné a já jsem dostal krásně natočenou kriminálku z 50. let, s vynikajícím Ivanem Trojanem v hlavní roli. Jan P. Muchow polaská naše slechy tóny, za které by se nemusel stydět ani Hans Zimmer v nejlepší formě a definitivně se zařazuje do první ligy domácích filmových skladatelů. Snímek má nádhernou retro atmosféru a i přes tíživý děj, si ho určitě vychutnáte. Jako bych sledoval historický film od Christophera Nolana, natočený v Praze, za účasti českých herců. Ve stínu je skutečně precizní filmařina a jeden z nejlepších českých filmů po roce 1989. Jak říkám - když kvalitu, tak film od Davida Ondříčka. ()
Tři a kousíček. Jako detektivka či kriminálka bylo Ve stínu velice slabé pokoukání s tou nejtuctovější možnou zápletkou a s těmi nejomšelejšími možnými charaktery. Jako dobový film to už bylo lepší, atmosféra se mi zdála uvěřitelná a bylo vidět, že si filmaři vyhráli. Ovšem s "poselstvím lidstvu" a "uctěním památky těch odvážných" je na tom snímek podobně jako kriminální linka - prachbídně (ačkoliv myšlenka natočit něco právě "o tom" je jistě chvályhodná). Díky za výborné herecké výkony Ivana Trojana a Sebastiana Kocha a příjemnou, takřka noirovou kameru, nedíky za to ostatní a příliš dlouhou stopáž. ()
Mám ráda detektivky. Mám ráda filmy, které mají atmosféru a přináší posleství. Ve stínu má všechno. Iluze padesátých let je naprosto bezchybná. Není snadné točit v roce 2012 věrohodně o údálostech minulého století, ale Ondříčkovi se to opravdu povedlo. Film má atmosféru i stoupající napětí. Jako skvělý tah vidím obsazení Sebastiana Kocha do rozporuplné postavy majora Zenkeho. Vnímám v tom paralelu k vynikajícímu filmu Životy těch druhých, kde figurovala rovněž tajná bezpečnost, ale Koch stál na druhé straně. Ani ostatní herecké výkony nezůstávají pozadu, kostýmy i hudba ladí. Dobře natočený film o špatných časech. ()
Na české poměry super, ale ve světovém měřítku pořád průměrné. ()
Atmosféra dobrá, ale příliš mnoho nepochopitelných momentů, včetně na hlavu postaveného konce. V roce 1953 byl u policie v hodnosti kapitána, mohl nosit zbraň a nebyl důkladně prokádrovaný a zpracovaný? Ty největší monstrprocesy se přece odehrály dříve, to by snad nedůvěryhodný člověk už dávno u policie nebyl. Pochopit by se dalo jedině tak náhlé vystřízlivění komunisty. Specialista z NDR? Nevracel se náhodou z ruského zajetí a nejednalo se o jeho výměně do Západního Německa? To NDR mi nějak uniklo. *SPOILER* A co by ovlivnila jedna kulka doličná vyvezená do zahraničí? V té době? A proč by nechali v takovém procesu svědčit někoho, koho se chystali vyměnit na Západ a u koho bylo vysoké riziko, že bude mluvit? To byli soudruzi z Moskvy tak nedůslední? ()
I když dobu, kdy se příběh odehrává, jsem nezažil, tak období stalinismu v Československu určitě nebylo procházkou růžovým sadem. Výborný dějový námět a stylizace zobrazení padesátých let má temnou atmosféru. Zpočátku to vypadá na super detektivní žánr, alá Markova partička vedená radou Vacátkem. Nicméně následně se to mění v něco, co připomíná spíše politický thriller. Můžu si klást otázku, proč tam byla ta postava bývalého esesáka naverbovaná do služeb kriminální policie NDR, který z pověření Nejvyššího sovětu SSSR má sestylizovat jistou akci v Československu, který StB naprosto převezl? Čistý policista v době vrcholící komunistické demagogie, který mi přišel dokonalý jako Mirek Dušín se smyslem pro čest a pravdu? Citelnou slabinou filmu je dost nepravděpodobný děj. Přesto přese všechno na český film celkový dojem dobrý. ()
Sváteční den významné události z dějin, jíž byl Vznik samostatného československého státu, jsem oslavil se svými nejbližšími v kině na snímku, jaký se v našich luzích a hájích podaří natočit jednou, maximálně dvakrát do roka. Světová hudba, světoví herci, světový režisér - drama, atmosféra, poselství. Smekám. ()
Reklama