Režie:
Bård BreienScénář:
Bård BreienKamera:
Gaute GunnariHudba:
Stein Berge SvendsenHrají:
Fridtjov Såheim, Kirsti Eline Torhaug, Henrik Mestad, Marian Saastad Ottesen, Kari Simonsen, Per Schaanning, Kjersti Holmen, Christian Soldal (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Geirr má tridsaťtri rokov. Pred dvoma rokmi mal autonehodu a od tej doby nemôže chodiť a je impotentný. Jeho žena Ingvild v snahe zachrániť manželstvo pozve na návštevu svojpomocnú skupinu telesne postihnutých, ktorých vedie agilná psychologička Tori. Doposiaľ samodeštruktívny milovník Johnnyho Casha a vojnových filmov sa vzbúri proti nevítanej invázii "pozitívnej" energie a za pomoci miestami až brutálnej úprimnosti sa pokúsi ovládnuť situáciu. V priebehu jednej noci tak prichádza k zúčtovaniu s falošnou úprimnosťou, dusivým súcitom, i zdanlivo osvedčenými metódami liečby duše...Debutujúci režisér spojil známu formulu škandinávskej psychologickej drámy so sarkastickou čiernou komédiou. Originálnemu výsledku pridáva na atraktívnosti hudobný sprievod pre rockových fajnšmekrov (Steppenwolf, Johnny Cash, Nina Simone...). (RTVS)
(více)Recenze (435)
Nenáročná, oddychová tragikomédia. Prísť o zdravie ide ľahko, len ako sa s tým potom vyrovnať? To je otázka na dlhú debatu a tento film ponúka jednu z možností. Pri tragédii a ťažkých chvíľach sa často zdôrazňuje, aby si človek zachoval pozitívne myslenie, ale dá sa to vždy? A je to naozaj univerzálny liek na boľačky? A čo tak vyskúšať aj trocha toho negatívneho? Zaznela tu myšlienka, že niekedy na pochopenie negatívnej veci, alebo človeka, je dôležité nájsť v sebe aspoň kúsok negatívneho postoja. Súhlas, niekedy pozitivizmus nerieši nič. Sem-tam treba niečo aj porozbíjať, či už svoju myseľ alebo aspoň veci naokolo. Páčilo sa mi, ako sa snímok na konci pomaličky, nenápadne preklápa do psychologickej roviny. U mňa preto celkom spokojnosť. 75/100 ()
Křišťálový glóbus - výběr ()
Společně s lehčími drogami, alkoholem a posezením v přátelském kruhu nejlepší lék na blbou náladu. V žádném případě nejde o dotěrné poukazování na to, jak se mi všichni zdraví, plně mobilní máme vlastně dobře (což film zároveň nepopírá). Každý ať si klidně řekne „srát na ně“, ale měl by počítat s následky. Univerzálních pravd se tento karlovarský divácký hit dobírá přes vydatnou porci zlého i smířlivého cynismu a třeba v citaci Lovce jelenů se snoubí veškerá krutost i dojemnost celého Kurzu, který nakonec nikomu nevnucuje myšlení ani pozitivní, ani negativní. 80% Zajímavé komentáře: petaspur, Morien ()
S jistou mírou vykonstruovanosti se u takovýchto "uzavřených" filmů dá počítat, to ovšem neznamená, že ji musíme přijmout ;-) ()
Kurz negativního myšlení příliš pozitivnosti nepřinese, ale zase mi zodpoví několik otázek, nad kterými přemýšlím a uniká mi jejich podstata. Tento film je zvláštní, zvláštně se na něj kouká, určitě ne hezky (není příjemné sledovat partičku lidí na vozejku, jak se s tím snaží poprat), ale rozhodně zajímavě a těžko předvídatelně. Já jsem si jen v duchu přál, aby autoři nezašli až tak daleko, ale oni zašli a ejhle ono to nakonec vlastně bylo dobré. Mám rád severskou kinematografii, protože se nebojí život ukázat syrový, krutý, pravdivý a hlavně to zabalit do odlehčenější formy přimíchané spolu s černým humorem. Pak už zbejvá jen to, jak mi který příběh sedne a tenhle mi sedl. Hodně zajímavým způsobem sedl. Sice vede od nikud nikam, ale dokázal ve mně odpovědět na několik otázek, o kterých jsem si myslel, že do smrti pro mě budou nezodpovězenými a to popravdě příliš filmů nedokáže. Prakticky skoro žádný. ()
Mám rád tyhle severské depresivní tragikomedie, obecně je z nich cítit život, který má nedostatek světla a slunce. Kurz negativního myšlení má ovšem ještě jiný rozměr, a to konkrétní životní tragedie - pohybové omezení života ochrnutých lidí a z toho plynoucí psychické trauma. Není to snímek tak syrový, jak by se od zástupce severské kinematografie dalo čekat, žádné Dogma 95, je naopak do jisté míry stylizovaný, ba dokonce vykalkulovaný, ale to je překvapivě ku prospěchu - tvůrci sice kalkulují se vzedmutím lidských emocí, ale nejde jim o manipulaci s divákem, ale o poukázání na vážné a tak trochu opomíjené téma, a to hodně osobitým způsobem. Nejsilnější devizou je skutečně hodně černý humor a nadstandardní herecké výkony, příběh sám není prvořadý, mnohem silnější je kontext, prostředí a společnost lidí, ve které se vše odehrává. Kurz negativního myšlení není sice úplná špička svého žánru, ale díky svému obsahu je to stále skutečně hodně silný film, který se vyplatí vidět (a možná vlastně spíše zažít...ale jen na těch 79 minut...) ()
Hraje tam supr hudba, ale jinak mě to zas tak nevzalo. Uznávám, že to není nějakej prvoplánovej doják a má to, alespoň pro mě, docela nečekaný vývoj postav. Jenže mi to přišlo moc divadelní. Moc věcí se stalo v podstatě za chvilku v jedný lokaci, to mi přišlo divný. Ale hlavně mi tam vůbec neseděl ten happyend. A nejlepší moment byla rozhodně pěsťovka tý terapeutce. ()
Černočerný humor (třebaže tu a tam zavání ta která situace/hláška lehkou prvoplánovostí) i několik vypjatých dramatických scén. Sympaticky hořkosladký koktejl namíchaný v poměru "tak akorát". ()
Karlovy Vary. Dlouhý potlesk ve stoje při záv. titulcích. Málem Cena diváků. Cena za režii. Jan Kašpar, člen Divadla Járy Cimrmana, tvrdící něco o mimořádné vtipnosti a společenské potřebnosti filmu. Konto bariér. Výše uvedené indície snad mohou dostatečně varovat, že dánským filmařům zůstává prvenství v přicházení s novými věcmi a ti norští se raději spolehnou s osvědčeným a mnohokrát odzkoušeným, "akorát" zvolí téma, které je skutečně zajímavé, herce, kteři jsou stoprocentně přesvědčiví, a přesvédčí diváka, že mají opravdu vkus (Johnny Cash, Bob Dylan a Lovec jelenů). Hlavní problém toho filmu tkví v tom, že přestože dovede oslovit a náramně pobavit a nelze mu upřit, že na debut je to vynikající podívaná, z vypravěčského hlediska see jedná o předvídatelný kousek (jehož stopáž je naštěstí velice rozumná) a některé osvědčené přechodové sekvence podbarvené hudbou svým nástupem a užitím už vyloženě ve své schématičnosti nudí. Není to sžíravá sociální šleha, která je syrová a vyvolává kontroverzní reakce, i když lacině šokuje, ale film, který až moc pokoukává po zahraničních vzorech, jež variuje. Na druhou stranu ale Kurzu negativního myšlení nelze upřit upřimnost, což je důvod, proč je můj přistup k tomu filmu tak schizofrenní - hrozně populistické, zároveň ale čestné. Někde mezi 3-4*, Trier se nekoná. ()
Tak tohle mi nesedlo. Nekteré scény byly dobré, ale jinak mi to přišlo moc nedotažené a křečovité. Humor ve filmu mi taky moc nesedl a to mám jinak černočerný humor moc rád, ale musí mít nějaký smysl a význam. Za plakát Lovce jelenů a scénu s ruskou ruletou dvě hvězdy. ()
Sereme na čůráky v televizi, co se pořád smějí. Sereme na ty, co mají dobré přátele a rodinu. Sereme na ty, co mají život před sebou a sní, že budou někdo jiný. Sereme na ty, co tě litují. A na všechny, co nic nechápou. Na všechny kretény, co si myslí, že je možné být šťastný. Sereme na ně, na tebe i na mě. Btw docela mi to připomnělo Hornbyho Dlouhou cestu dolů. ()
Omyl jak prase. Nejhorší Severská podívaná vůbec. Nevtipné, nezajímavé, odpudivé, nudné s nesympatickými postavami a divnými dialogy. Dlouho jsem neviděl tak špatný film, který mě svou existencí vyloženě rozčílil. 2/10. ()
Rozporuplné stejně jako ústřední tématika. Tragikomika jako paralela ke střídání křečovitého pozitivizmu a samozřejmého negativizmu je skvělý nápad a herci se v perfektně padnoucích rolích mohou přetrhnout, ale trochu překvapivě se mi postupně začala zajídat zprvu příjemná nepředvídatelnost. Po dvaceti minutách jsem pochopil, že se v každém dalším okamžiku může stát prakticky cokoli. To potěší dvakrát, třikrát, ale za chvíli mi přišel každý nenadálý výbuch překvapivých emocí jako zbytečná hysterie. 70% zaokrouhlených dolů právě za to, že těmi neustálými změnami trpí finální katarze. ()
„Som ochrnutý a impotentný. To nepokladám za pozitívne.“ Uf, toto je „komédia“, z ktorej môžu byť slabšie povahy šokované. Ukážkový „festivalový film“, ktorý musí byť radosť pozerať na veľkom plátne, s originálne napísanými postavami a originálnymi hereckými výkonmi, krvavo dozdobený zvratmi, ktoré nečakáte (pästný úder, chodenie vozíčkara). Zaujímavé a príjemne krátke. Optimizmus nikam nevedie? ()
Zpočátku hodně zajímavé, na konci možná až moc "blaznivé". Ovšem zručné technicky, uveřitelné herecky a "dlouhé" jen velmi rozumně. A bohudík se nejedná a standardní skandinávskou temnotu. ()
Zajímavý film, který ze začátku působí docela zajímavě, ovšem ke konci už docela ztrácí dech, lépe řečeno nepůsobí zrovna dvakrát důvěryhodně. Co musím pochválit jsou charaktery jednotlivých postav, které jsou napsány velmi, velmi zajímavě a skvěle typově obsazeny. "Zvláštní" černohumorná směs, kterou mi nezbývá než doporučit...... ()
Někdy je člověk tak v prdeli, že mu nezbývá nic jiného, než se tomu smát a tak nějak o tom je tenhle film. Jednoduché, ale skvěle vytěžené téma, skromná stopáž, úderné tempo, zkrátka kombinace černého humoru a zoufalství (s převahou humoru) dotažená téměř k dokonalosti. Věřím, že Kurz negativního myšlení dokáže probudit malého, smějícího se cynika v každém z nás. 8/10 ()
Co se týče norskejch filmů, moc jsem jich zatim neviděl. Napadá mě snad akorát tohle a tohle. Ani jeden film se mi zrovna dvakrát nelíbil, takže jsem od Kurzu negativního myšlení taky nic moc nečekal. A byl jsem hodně mile překvapenej. Mam rád černej a morbidní humor a toho mi tahle norská komedie nabídla celkem dost. Totálně ujetý postavy, situace, hlášky, atd... Snad jenom škoda, že je ten film takovej až moc minimalistickej. 80% ()
Já si nemůžu pomoct, ale buďto jsem suchar, nebo nevím, ale todle že je komedie? ANo, zamál jsem se.. Asi 4x, z toho jednou připohledu na kšiltovku s nápisem I love your Mum a jednou u zvracení do Sracího pytlíku. Celý ten vývoj mi nepřišel nějak moc přesvědčivý a co je hlavní - nikterak zajímavý. Pro mě nafouknutá bublina, která nemá co nabídnout. Ale možná jsem prostě jen suchar ()
Silná norská dávka sarkasmu a lidskosti odehrávající se v osmdesáti minutách. // Kurz negativního myšlení aneb Vše, co jste si kdy mysleli, ale báli jste se to říct nahlas. // Kdyby někdo váhal, tak ANO, je to komedie. Severský humor je jako severská zima - krutý. Ale svým způsobem úchvatný. ()
Reklama