Režie:
Júlíus KempScénář:
SjónKamera:
Jean-Noël MustonenHudba:
Hilmar Örn HilmarssonHrají:
Pihla Viitala, Gunnar Hansen, Hanna María Karlsdóttir, Helgi Björnsson, Thor Kristjansson, Jón Páll Eyjólfsson, Ingibjörg Reynisdóttir, Ingvar Þórðarson (více)Obsahy(1)
Skupina deseti turistů se vydává z přístavu Rejkjavíku na výpravu za pozorováním velryb. Vinou jednoho z nesourodé směsi cizinců je vážně zraněn kapitán lodi a umírá. Celou výpravu odváží z nepohyblivé lodi velrybář z podivné rodiny bydlící na palubě jiné, ještě podivnější, zchátralé bárky. Když se všichni turisté ocitají na její palubě, téměř okamžitě jim dojde, že nebyli zachráněni, ale uneseni. Tříčlenná rodina šílených velrybářů v čele z bláznivou matkou na nic nečeká a ihned zahájí vražedný a krvavý hon na všechny živé na palubě. Začíná boj o život v uzavřeném prostoru lodi s krvežíznivými psychopaty. Kdo z celé skupiny turistů přežije? (oficiální text distributora)
(více)Recenze (59)
Země původu a prostředí velrybářské lodi znělo pro horor velmi lákavě a zároveň nezvykle, proto jsem se na RWWM docela těšil, respektive jsem na něj byl zvědavý. Dopadlo to bohužel hůře, než jsem doufal. Chyba není v režii, ale spíše ve scénáři, potažmo v hereckém obsazení, takže bych Júlíovi Kempovi radil, aby propříště obměnil tým. Tak nesympatická, nebo spíše neuvěřitelně stupidní banda charakterů nebyla k vidění už hodně dlouho. Ti lidé tam vyloženě hledali příležitost, aby se mohli nechat zabít, vrahouni se naopak snažili umožnit svým obětem útěk. Ke zhlédnutí nedoporučuju, všechno co zde není nepovedené, jsme už měli mnohokrát možnost vidět v lepším provedení. ()
Prísľub oživenia subžánru vyvražďovačiek originálnym prostredím, vyústený v stelesnenie filmovej imbecility. ()
Horký kandidát na krvavý opruz roku. Debilní zápletka je postupně rozvíjena ještě blbějšími kličkami a postavy se předhánějí v tom, kdo se bude chovat jako větší kretén. Tolik nesympatických lidí jsem v jednom filmu neviděl léta. ALE, kulisa rezavějící rybářské lodi je vynikající a i mordy mají něco do sebe. Sice je vždy provází nějaká hovadina, přesto se na ně dobře kouká. Na videu s možností rychloposuvu? Možná. Za 150 Kč v kině? Ani omylem. ()
Konečně to těm velrybám (a hlavně jejich zastáncům) někdo vytmavil, potvorám nenažraným! 60% ()
Jo, Slušnéj Masakr na Rybářské Lodi.. Z Filmu je cítít Špína a Rybina!! Záporáci jsou 3 z toho Maminka, Mazánek aneb Debil a Drsnák! A Skupinka 10 lidí a všechny typy Lidských Ras !! Vraždy jsou vcelku slušné .. Hlavně střela z Harpuny neměla Chybu !! Je to fajn Přírustek mezi Slashery z Islandu ! :) A jelikož jsem dlouho žádný dobrý neviděl.. tak si 4* zaslouží !:) ()
Naturalistické gore, temná atmosféra a pôsobivá veľrybárska islandská loď uprostred sychravého, ponurého mora, ale tiež banda nesympatických kreténov, čudných magorov a v druhej polovici, kedy sa z toho definitívne stanú priamočiare jatky, i rutinná réžia a stereotypný, monotónny, ubíjajúci, nudný dej a zvláštny koniec nekoniec, ktorým mi asi niekto niečo chcel povedať, ale ja dodnes neviem čo. Najviac ma ale dostalo vrcholne blbé správanie postáv typu „mám signál a mobil, ale nepoužijem ho“, „kamoške poviem, že sa ma pokúsili znásilniť a na lodi došlo k pár vraždám a ona mi neverí“ alebo „sorry bejby, som gay“. No akože pardon, ale čo je moc, to je príliš. Tento film som chcel vidieť od roku 2009, ale omylom, so sa dostal k snímke Z Reykjavíku do Rotterdamu (v ktorej remaku neskôr hral Mark Wahlberg) a potom ma prešla chuť zháňať ho a tak som si ho prvý raz pozrel až v roku 2017. Nedá sa povedať, že by toľké čakanie stálo za to, čakal som o dosť viac. Nedôležitý bod k dobru za to, že harpúnou omylom zabitého kapitána si zahral Leatherface z Hooperovho krváku z roku 1974. ()
film působí značně nesourodým dojmem, nicméně rád bych se pokusil tady nastínit představu, že ačkoliv tento dojem obvykle následují negativní hodnotící posudky, v případě Reykjavik Whale Watching Massacre se nabízí i relativně pozitivní interpretace. některé situace jsou zřetelně velmi dobře promyšlené, totiž zejména ty, které se k předchozím událostem vztahují neočekávaně a ironicky. jiné působí naopak jako naprostá faux pas a to tak zřetelná a do očí bijící, až neuvěříte, že by mohla uniknout samotným tvůrcům. diváci, kteří jsou sledování slasherů uvyklí, nebo kteří tento subžánr vedle jemu podobného hixploatation vysloveně vyhledávají, si nemohou nepovšimnout několika obvyklých schémat, jako ani typických prvků, které je doprovázejí. s jistou zkušeností jde ruku v ruce také oprávněné sebevědomí, s nímž si dovolují do značné míry trefně předjímat budoucí vývoj událostí a přede vším ostatním osud postav. stačí několik skromných indicií. je rovněž obvyklé hodnotit takto předvídatelné snímky negativně, a oceňovat oproti nim nepředvídatelné, u nichž i pro zkušeného diváka fungují efekty napětí a překvapení (jindy eliminované rozpoznáním vzorců). fascinující na Reykjavik Whale Watchcing Massacre je potom skutečnost, že vykazuje známky obojího, jak jsem se už ostatně pokusil lehce naznačit výše. zcela jednoznačně rozehrává některá z obvyklých schémat. například na samotném začátku vedle sebe klade dvě kamarádky, které se rozhodly vyjet na Island a domluvily si na druhý den vyhlídkovou plavbu s pozorováním velryb. stejně jako u početné řady dalších charakterů jsou i osobnosti a životní přístupy obou mladých žen velmi efektivně (rychle a výmluvně) a pochopitelně i zjednodušeně naexponovány. už z toho by bylo bývalo možno odhalit, jak to s tou kterou z obou žen na konci dopadne, kdyby scénáristé pracovali se schématy důsledně. nicméně bude tomu právě naopak. v případě jiné postavy, opileckého francouzského turisty, ovšem indicie povedou právě k osudu zřetelně nastíněnému už v okamžiku, kdy se objeví na scéně. to byly jen příklady, ostatní postavy přispívají svými osudy spíše obojímu a stvrzují ambivalentní vztah filmu k obvyklým scénáristickým konvencím. výsledek je vyvážením obou přístupů a tedy ani přizpůsobivý divák, schopný uvyknout na alternativní přístup, nemůže nabýt žádných jistot dříve než krátce před vyústěním samým. v tomto ohledu přiznávám filmu velký kredit, nicméně z toho musím záhy slevit. tvůrci svou metodu - ať už je výsledkem důmyslné práce, nebo naopak nedůsledného amatérismu - radikalizují a vnášejí značný zmatek i do chování postav. zde nastávají ty neodpustitelné přešlapy, které jsem už zmínil. i do těch z principu nejméně realistických žánrových filmů je potřeba vnést realismus alespoň v podobě adekvátních reakcích postav, přejí-li si tvůrci, aby jejich snímky působily po dobu jejich sledování uvěřitelně a fungovaly v něm efekty napětí a překvapení. nezdaří-li se tvůrcům, aby jednak charaktery postav nepůsobily uměle a repliky “nešustily papírem” a za další aby chování a jednání postav nebylo nepřiměřené (čehož je mimochodem nesmírně obtížné dosáhnout, zejména v těch nejméně realistických žánrech, a vyžaduje to velké scénáristické nadání a neméně i řadu zkušeností), upadá spolu s tím na uvěřitelnosti celá dramaturgická výstavba filmu. slashery (i když RWWM slasherem tak úplně není, přejímá odtud několik prvků v druhých dvou třetinách) jsou na tom založené. nevzbuzují-li napětí, nedrásají-li nervy a nepřekvapují-li diváka, neplní svou hlavní a snad i jedinou funkci a nebudou mít úspěch. žánrová tvorba je zkrátka založena na obchodních principech a nezbývá, než se striktně snažit naplnit základní požadavky. v opačném případě filmy propadnou a pozitivně je ocení jen nahodilí nezkušení, či nenároční diváci, popřípadě poučení recenzenti, kteří v nich objeví osvěžující výjimky. () (méně) (více)
Islandská komediální anti-Greenpeace buranská vyvražďovačka (vyloženě jako slasher to ale -pravda- příliš nepůsobí). Je to o mezinárodní skupince turistů, kteří se plaví podívat na velryby, ale místo toho narazí na hovadskou rodinu zpruzených velrybích lovců. A není to nic než průměr a místy celkem dobrým humorem. Co se týče smrtí, vrahů, nebo zábavy, nic co by stálo za koment - prostě taky průměr. On se tenhle film asi dá brát za odpověď všem těm snahám ochránců velrybích životů (což je momentálně docela žhavý téma) : Podívejte na to ze strany obyvatel Islandu, jejichž obživou byl po generace právě tento lov... Někteří z nás nemají na vybranou, než zešílet a začít kuchat vaše kamarády. A o co vám kurva jde, vždyť jsou to stejně jen 'dirty stupid sea monsters'.... Něco na ten způsob:) Vytřískat se z toho dalo víc. Nebýt zajímavého prostředí, původu a toho velrybího tématu, je to vyloženě zapomenutelná záležitost. ()
Pestrá a zároveň priblblá paleta rôznorodých postavičiek a charakterov sa rozhodne pokochať sa pohľadom na veľryby v ich prirodzenom prostredí. Netušia však , že je to zároveň aj prirodzené prostredie jednej z najpošahanejších rybárskych posádok v dejinách ak nie aspoň filmu , tak rybolovu určite. A tak sa namiesto pohľadu na more , zahľadia sekere , harpúne a rôznym iným vražedným " pomôckam " priamo medzi oči. Gunnar do tej posádky zapadol , akoby s ňou vyrastal a svoj síce krátky , no bolestivý part si odohral dôstojne. Ja osobne by som to nekategorizovala ako slasher - skôr taký " fishploitation " ( to je samozrejme len Moje zatriedenie )....inak , je to pekne červené, no a aj prostredie urobilo svoje , čiže 4ka. ()
Myslím že môj prvý horror z Islandu, a na počudovanie kvalitná záležitosť. Slasher na lodi, no vcelku originálne. Vraždy taktiež fajn, hlavne japončík to dobre schytal. Niečo nelogické sa tu samozrejme nájde, no kto sa chce pri filme baviť, tak predsa pritom nebude rozmýšlať. ()
Annette prišla pri autonehode o svojho nastávajúceho. Tesne pred tragédiou si vysnívali svadobnú cestu po oceáne v ktorej by navštívili miesta s najväčším výskytom veľrýb. Jedného dňa sa rozhodne, že dané miesto navštívi aspoň "sama". Spolu s niekoľkými náhodnými turistami nastúpi na menšiu rybársku loď s príznačným menom Poseidon. Zo začiatku ide všetko podľa plánu. Teda až do chvíle, kedy sa objaví prvá mŕtvola. Po náhodnej smrti kapitána lode sa spúšťa sled udalostí, ktoré nemajú obdobu. Obyčajná plavba sa mení na krutý boj o život. Exploitation s pár slušnými gore zábermi. Škoda, že ich nebolo viac. Mimoriadnej atmosféry či príbehu sa nedočkáte, ale ľahko nadpriemerné hodnotenie, aj vďaka záveru, si tento snímok zaslúži - 60%. ()
-Jsem milovník přírody.- To řekni mojí sekyře!- Buranský horor na moři? Proč ne, i když moře tu hraje až třetí housle. Velmi nevyvážený příběh s občas pěkným vtípkem a létajícími vražednými nástroji - trubka připomínající kopí, kladivo a sekera(asi nejzábavnější). Postavy nesympatické a s hovadským chováním byly na zabití. Blondýny přirozeně blbé, kosatka trestuhodně nevyužitá a záchrana stráží povedená. Kdyby ještě letadlo spadlo na trosečnici, bylo by to sice děsně absurdní, ale na vyšší hodnocení rozhodně. Takhle jen průměrný snímek na jedno podívání, co mohl být klidně o dvacet minut kratší. ()
Reykjavik Whale Watching Massacre dalo by se to nazvat Slasherem na vodě(rybářské lodi). Mola z toho být přinejmenším zábavná a slušně krvavá vyvražďovačka ale nestalo se tak. Největším masakrem jsou tak asi úvodní titulky(pro milovníky a ochránce zvířat určitě). Žánrově je to zde zařazeno jako Horor / Komedie. Já osobně jsem zde humor nepostřehl nebo mi to vtipný nepřišlo. Takže takový menší varování pro všechny ty co by hledali vyloženě hororovou komedii. V tomhle případě bych se poohlídl někde jinde. Pokud ale někdo hledá slasher nechť to klidně zkusí. Island sice není zrovna hororovou velmocí ale je tu možnost, že tenhle film někomu sedne víc než mě. Ostatně o tom svědčí i celkem vysoký hodnocení pár mých hororových kolegů. Za mě lepší 2hvězdy. ()
Překvapivě fajn krvavý slasher, který jsem si bohužel nemohl plně vychutnat díky otřesné kvalitě dostupného média. Děj není sice nijak sofistikovaný, ale na islandskou vyvražďovačku je to dobrý. PS: Whale v názvu i úvodní titule jsou matoucí, o natural horror se nejedná. 60% ()
Super, ja by som tých odporných a nesympatických turistov pozabíjal už len z princípu za vzhľad ! A začal by som pekne od Frantíka cez Japončíka až po tie tri babky a bolo by ! Tie dve baby by som nechal a spolu s nimi by som lovil ryby a trkal až do smrti alebo až dokým by ma nechytili ! No a Cˇernochovi by som do riti strelil naolejčekovanú Harpoonu , také menšie zlo. ()
Islandský masakr na rybářské lodi. Vezmu tady trošku ohled, na rok vydání u tohoto Hororu. Na tu dobu, né úplně nejhorší vyvražďovačka, v celkem originálním prostředí. Postavy za mě nejsou až tak úplně nesympatické (fandil jsem černouškovi) a vše ostatní, jako třeba chování a reagování na určité situace - můžete to brát jako parodii, je to v žánru Horor / Komedie. Každopádně, Gore celkem dobré, krve a vražd, je tu dost, sem tam nějaká ta morda byla i vtipná (top scéna - střela z harpuny). Nic co bych chtěl vidět znovu, je pravda, že to bylo chvílemi dost nudný, ale na jedno zhlédnutí, why not. Co jsem se tak díval, tak čistě islandský Horory, jsou jen tři. (449. hodnocení) ()
Island si měl pro svůj první "horor" vybrat daleko lepší materiál, protože tohle je ostuda. ()
Dost velké zklamání, čekal jsem solidní a hlavně nevšední vyvražďovačku, a dostal jsem podprůměrný slasher kterej postrádá všechno co dobrý slasher má mít. Vraždy jsou zcela obyčejné a není tu žádná vražda která by mě aspon trochu zaujala. Postavy jsou ploché a k žádné jsem si nenašel cestu všechny mi přišly strašně odbyté a jejich chování mě spíše rozesmívalo. A ani Leatherface to nezachránil. Atmosféra je nulová stejnak jako smysl vražd. Prostě nic extra a jedno velké zklamání. ()
Tak na Whale Watching Massacre jsem se velmi těšil už z toho důvodu, že jsem nedávno na Islandu měl také možnost zhlédnout tyto úchvatná stvoření. Takže jsem byl samozřejmě velmi zvědavý, jak se s tím islandští tvůrci poperou. Námět, i když originální, totiž značně zaváněl neúspěchem. Když ale přimhouřím oči nad špatnými hereckými výkony (především ten černoch je katastrofa sama), vygradované v nepochopitelném předzávěru, tak jsem velmi spokojen. Překvapený jsem se totiž dočkal v podstatě všeho, co jsem očekával. Má to napětí, slušnou zápletku a také povedené efekty. Mrazivé prostředí okolního moře podtrhuje hrůzu naháněných obětí a některé scény, jako harpunování, se mi vryly do paměti jak z nějakého kultovního snímku. Také se mi dost líbilo, že scénář neopomněl i charakterovou proměnu lidí v krajně nouzových situací a člověk se i uchechtne, čeho jsou lidé pro přežití schopní. Pár drsně se tvářících se zvratů sice žádné překvapení nevyvolaly, ale jinak jsem se dost pobavil. Nepopírám, že jsem tolerantní a ovlivněn návštěvou místa děje, ale u mě je to na silnější čtyři hvězdy. Nejlepší soundtrack z filmu 80% ()
Úlet z Islandu, který rozhodně nenadchne samozvaného náročnějšího diváka. A něčím výjimečným patrně nebude ani pro rozmlsaného vševiděla. Nenáročný věčný hororový panic jako já však bude naprosto spokojen. Klasický slasher okořeněný černým humorem mi poskytl hodinku a půl dokonalého oddechu a pohodové zábavy. Ani na minutu se nebere vážně, a přitom nepůsobí jako křečovitá komedie za každou cenu. Už do očí bijící multikulturní obsazení hrající všemi barvami, zase však chyběl Eskymák, je jasnou známkou toho, že Rejkjavík se vydá cestou muhehe a nikoliv new age slasheru ve stylu Tarkovského, který tak stále zůstává neobjeven. Tahle vybíjená je přes všechna rozpoznaná klišé přesně tím, proč tenhle žánr miluju. Pětková pohoda. Viděno během Challenge tour 2015: 30 dnů se světovou kinematografií ()
Reklama