Režie:
Jordan ScottKamera:
John MathiesonHudba:
Javier NavarreteHrají:
Eva Green, Juno Temple, María Valverde, Imogen Poots, Ellie Nunn, Sinéad Cusack, Adele McCann, Zoe Carroll, Clemmie Dugdale, Kitty McLaughlin-Dunning (více)Obsahy(1)
Drama, ve kterém zazářila Eva Green, se odehrává na internátní škole kdesi v Británii. Stejně jako britské klima, i tato škola je chladná, ponurá a přísně vyhlížející. Povyražením pro místní schovanky, které trpí ztrátou svých domovů, je jejich skokanský tým, který vede slečna G. (Eva Green). Volnost a povzbuzení se děvčatům dostává pokaždé, když jsou vytrženy ze všedních dnů a mohou spolu se slečnou G. hovořit o čem je napadne či poslouchat historky z dalekých dobrodružných cest své ochránkyně. Bohužel, tuto zdánlivě klidnou atmosféru naruší příjezd španělského děvčete, které vidí dál než za hranice pozemku školy.
Drama na motivy stejnojmenné knihy od spisovatelky Sheily Kohler vás donutí vidět samotu a obavy z jiných perspektiv.
(berusche)
Recenze (213)
A tak jsem se těšil ... Ladná kamera, tklivá hudba a dechberoucí krajinky bohužel nezachrání tu zbývající mizérii - šablonovitý děj a prachmizerné herecké výkony (včetně křečovité Evy Green, kterou si tímto musím škrtnout ze seznamu oblíbených hereček, fuck you very much). Naprosto zpackaná je psychologie prakticky všech postav, které bezdůvodně přepínají mezi extrémními póly jen proto, aby iniciovaly další nesmyslný zvrat. Po velmi slibném úvodu se tak film propadá do sentimentálního, iritujícího, nestravitelného rosolu. Ach jo. ()
Tam kde je Eva Green bývá i výborný herecký výkon v kategorii ženy, Trhliny nejsou vyjímkou. Ze začátku jsem si říkal, že zase čumím na nějaký babský čajový dýchanek, ale film, díky skvělé psychologické postupce zvyšuje adrenalinek v krvi. Závěrečná scéna je silná, ale úplně top byl ten pohled Evy Green, ještě teď ho mám před očima, takhle nějak se tváří naše temné já. ()
Hlavní devizou tohodle filmu je Eva Green. Na plakátě vypadá dost sebevědomě, ale ve skutečnosti je to psychicky příšerně nevyrovnaná osoba, jejíž postava se v průběhu celého filmu naprosto brutálně vyvíjí. Eva Green byl taky hlavní důvod, proč jsem do filmu šel. Jinak to je vesměs ženskej film, protože tam nehraje snad jedinej chlap. Ale musím říct, jako chlap, že se to zkouknout dalo. ()
I když se tam v podstatě jen skáče do vody a hrajou k tomu klavíry, tak mě to bavilo. A to hlavně díky psychopatické lesbě Evě Green. Taková Juno Temple byla také dobrá, ale Eva Green tomu dodávala ten vyšinutej drajv. Dost mě to překvapilo asi i díky tomu, že jsem od toho naprosto nic nečekal, ale znova bych se na to taky nepodíval. A po vizuální stránce je to nezpochybnitelné. Prostě jednou za čas mě nějakej babskej film nezabije. ()
,,Musíš se naučit sdílet. Nenechat se prosit od přítelkyně“….. Ačkoliv to začíná jako na vojně (,,MUSÍM DBÁT NA ZÁSADY, JINAK TU VŠICHNI ZVLČÍ“), se šikanou a podobnými jevy to má pramálo společnýho. Dívka s nebojácným duchem a odvahou, přináší na internát, do jejich týmu, do nalajnovaného života a uzavřenýho světa povážlivé TRHLINY. Zde je totiž vítaný jen ten, kde nechce vyčnívat, kdo neruší jeho koloběh. Jak by bylo Vám, kdyby někdo zpochybnil Váš dosavadní smysl života? Někdo, jenž prožil to, o čem vy jen sníte! Někdo, kdo se nechce smířit s tím, že je to napořád! Její přítomnost mění běh věcí zažitých a samozřejmých, což sebou přináší rizika a možné tragédie. Příjemná hudba, dobře rozehrané a uvěřitelné drama s výrazným hereckým – téměř divadelním výkonem E.Green. A je zajímavý pročítat komentáře, jak si hodně lidí z filmu vzalo ,,jen to svoje“. Několik důvodů, proč má smysl film vidět: 1.) Rád koukám na nahý mladý holky. 2.) Baví mě filmy z uzavřené komunity, kde stačí málo a o drama je postaráno. 3.) Hledám pro dceru internát. PŘÍBĚH *** HUMOR ne AKCE ne NAPĚTÍ ** ()
Internát plný nesympatických krav a jedna lesbická prolhaná učitelka.... a k tomu totální NUDA. Dávám 10% ()
Skvělé drama plné skvělých výkonů. Eva Green zahrála naprosto fantasticky a její výkon byl perfektní. Kdybych nevěděl, že je rozená Francouzka, myslel bych si, že je učitelkou výslovnosti anglického jazyka na nějáké univerzitě. Celkově je film zajímavý svojí tvrdou angličtinou, která mě neskutečně bavila. Výběr dívek do tohoto filmu nejdříve diváka zmátne, všechny vypadají jako porcelánové panenky a působí roztomile. Čím dál postupuje děj, tím se zvětšuje jejich nevraživost, která není ničím jiným, než pubertální naivitou. Proměna "G" je ovšem vrchol celého filmu a právě na ní se nejvíce vyřádil scénárista. Viděl jsem spoustu podobných filmů, které mě zklamaly, byly ale v chlapeckém podání. Ženy a zvláště mladé dívky jsou o dost složitější osobnosti, proto mě příběh, kde se až na minutu neobjeví žádný muž, bavil o dost více. Je nutno podotknout, že zvrat v názorech Di byl ke konci trochu přehnaný a surově natlačený do děje, ale pokud se od toho odprostím, pak mi zůstal skvěle natočený film, který vypráví jednoduché téma pomalým stylem, ale celou stopáž dokáže zužitkovat a natočit tak, aby skvěle bavila. 87% 05.09. 2010 ()
Představte si místo filmu dívčí tělo, které je složeno z mnoha částí, které jsou na sobě závislé a jedno nedokáže žít bez druhého. Středem tohoto těla je bod G. Tedy Miss G. Ostatní části jsou na ni závislé a snaží se uspokojit a udělat jí radost. To se jim daří, jenže toto dívčí tělo pozná doteky něčeho nového. Fiammy. Miss G v tom nachází novou nepoznanou rozkoš a ostatní tomu musí zabránit. Dojde tedy k nevyhnutelnému. Krásně nasnímané a přesto mě to neoslovilo tak, jak jsem očekával. Možná jsem s hodnocením přísný a po příštím shlédnutí svůj názor změním. Prozatím se musíte spokojit s mým prvním dojmem. ()
Eva Green je královnou podivných filmů. Cracks - výborné drama o Miss G. a jejích chovankách, které by udělaly cokoliv, aby ji potěšily. Idylku naruší příjezd španělské dívky Fiammy, ve které Miss G. najde nebývalé potěšení, což se samozřejmě nelíbí ostatním dívkám a tak je jen otázkou času, kdy závist vyústí v tragédii..Eva Green výborná jako vždy, zato Juno Temple je docela protivná. Nejvíce se mi líbila asi atmosféra a britské prostředí, přestože se v první polovině filmu neustále jen skáče do vody za zvuků klavíru, jak tu někdo zmínil. Konečně film, u kterého jsem se-přes má nevelká očekávání- vůbec nenudila. ()
Tohle není nejistý režijní debut kde se chodí opatrně po špičkách. Vypadá to totiž na další ženu režisérku, která ma koule (po Bigelow) a nebojí se říct divákům jasnou message. Cracks mají především fantastické herecké výkony, kterým dominuje duševně rozervaná a zakomplexovaná Eva Green, která se z filozifií nabité moderní učitelky postupně vyloupne v šílenou harpii schopnou naprosto všeho. Potěší výborně napsané, plastické vedlejší postavy a artové britské prostředí maloměsta s patřičně okázalými přírodními scenériemi. Má to ty správné grády a konec, ačkoliv očekávatelný, velmi povedený. ()
Ryze ženský film o ženách, nikoli však pouze pro ženy. Atmosféra zkostnatělého dívčího internátu je navozena velmi dobře a i když se příběh rozvíjí pozvolna, v druhé polovině se dostáváme do slušného psychologického inferna. Scéna z vesnického krámku či závěr v lese rozhodně utkví v paměti. Navzdory všem nepopíratelným kladům je hlavním magnetem excelentní výkon Evy Green, při jejímž přerodu z empatické učitelky na psychopatickou fúrii naskakuje husí kůže. Představitelka Fiammy mi bohužel nebyla příliš sympatická a Juno Temple na tom nebyla o moc líp (i když obě hrály skvěle), tudíž jsem jim moc nedokázal fandit. Jordan Scott se zjevně potatila a za svůj debut se věru nemusí stydět. 80%. ()
Dívčí přátelství je velmi vrtkavé. Kdo hodlá vyčnívat, může to schytat. Taťka Ridley a strejda Tony Scott chtěli udělat radost určitě zajímavé tvůrkyni Jordan, a tak pustili nějaké prašule, aby mohlo vzniknout psychologické drama o jedné dívčí internátní škole. Zdobí ho znovu naprosto přesvědčivá Eva Green, u které alespoň pro mě platí to, co u Keiry Knightley. Ta totiž ve svých dobových dramatech nechává vzpomenout na eleganci starého Hollywoodu, Green se tentokrát do třicátých let minulého století také náramně hodí. Palec nahoru si ještě zaslouží ostatní mladé hrdinky (včetně jinde často se svlékající a přinejmenším půvabné Maríe Valverde) i kamera Johna Mathiesona. Úsměv Mony Lisy to v konzervativním prostředí dívčí univerzity zkoušel po linii moderního rozvíjení ducha mladých dívek, a byla to docela nuda. Tady se naštěstí těm „pravým hodnotám“ obloukem vyhneme, ostatně jsme na britských ostrovech, přesto mě výsledek nepohltil. V mnoha případech tu máme „zvraty“ surově natlačené do děje (kupříkladu jak buřička Miss G. najde v nové tváři školy nebývalé potěšení, jak náhle dívky otočí sympatie k Fiammě), vztahy se tak mění nečekaně rychle a s nevyzpytatelnými důsledky. Jo, a vyholené podpaží mi do třicátých let minulého století zrovna dvakrát nepasuje!! ()
Pokus o babskú verziu Dead Poets Society. Audiovizuál je výborný ale celé to kazí otrasne hrajúca Eva Green. ()
Neskutečně silné cosi, snad bez jediné mužské postavy (takový opak Master & Comander), jenže... Sakra... Ta gradace, ta úchvatná kamera (některé scény je prostě potěcha sledovat, neb jsou úchvatně a takřka dokonale nasnímány a to se ani nemusí zrovna jednat o Evu Green nahou plovoucí za měsíčku), děj je super a člověk si ani nemá šanci všimnout že se to odehrává v pár místnostech, louce, lesíku a jednom tentononcu na skákání do vody. Výborně mě překvapili herecké výkony, kde se krom Evy Green ve výborném světle ukázali i dívčiny Temple a Valverde. Závěr filmu neskutečně graduje a přináší nečekané mrazení v zádech (obzvlášť ten souboj pohledů!). A... A vůbec, mám slabost pro filmy z prostředí internátních škol a tady se k tomu přidává i dosti zajímavá citová linie. " Nezůstane nic než... Rozklad této nádherné trosky, nezměrné a nahé. Osamělé vrstvy písku rozloží se v dáli... " PS: co se skvostného vizuálu týče - Ridleyho potěr se pozná. PPS: já zapomněl velebit hudbu? hanba mi! ()
**** za herecké výkony, ** za příběh s předvídatelným koncem, v tom musím souhlasit s komentářem uživatele Skrka, takže celkově za ***. ()
Výborná dráma s fantastickou Evou Green. Príbeh sa odohráva na dievčenskej internátnej škole, kde dovtedy pomerne obyčajný život tejto komunity s vlastnými pravidlami, sa naruší príchodom dievčaťa, tak odlišného od ostatných. Jednotlivé postavy sa postupne vyvíjajú a my máme možnosť nakuknúť pod pokrievku rôznych spoločenských problémov. Postava Evy Green na začiatku celkom obyčajná, možno len trocha veľký snílek, prejde asi najväčší kus cesty, a to až do trpkého konca. Pekne postupne sa nám odkrýva záhada jej nevyrovnanosti a žiarlivosti. Všetko podčiarkuje emotívny, silný koniec. 75/100 ()
Výtečné drama s perfektním obsazením a krásnou hudbou mého velkého oblíbence, Javiera Navarreta. Má oblíbená María Valverde zde dostala další zajímavou roli, ve které je zcela oslňující a přivádí mě zde do mdlob - její postava tajemné cizinky - o její minulosti film nesděluje téměř nic! - s roztomilým španělským přízvukem má obrovský dramatický potenciál, který je zde beze zbytku vytěžen (i když v předloze tam asi některé věci mohly být vysvětleny víc). Film má velmi dobrou kameru a krásné lokace, a závěr je emočně hodně silný, i když je lehce předvídatelný. Za mě osobně bezvýhradné nadšení - ten film určitě není dokonalý, ale mě osobně velmi nadchnul. UPDATE 16.10.2019 - Na druhé zhlédnutí po 8 letech mě ten film dostal možná ještě víc než kdysi. Absolutně dokonalé lokace, kamera, soundtrack a obsazení - María Valverde - zachycena zde na vrcholu svého mládí - v některých záběrech zcela dechberoucí a přivádějící mě do erotického transu (jak nádherné má zde vlasy! ty božské rty skrývající řady sněhobílých zubů! jaký oduševnělý výraz a odzbrojující úsměv!), Eva Green mrazivě dokonalá jako vždy (jaká fantastická to herečka!), Imogen Poots navzdory malému prostoru její role taktéž velmi dobrá, a nejvíc mě asi tam nově bavila Juno Temple, která je zde absolutně bezchybná a strašně mě bavilo na ni koukat a cítit, jak to v ní všechno vře pod povrchem, s občasnými fascinujícími erupcemi. Stejně tak ten příběh je velmi dobrý, byť mě mrzí, že neodhalí více z minulosti Fiammy (něco se lze přece jen domýšlet mj. na základě scény, v níž je Miss G přistižena při pročítání jejích dokumentů) - lze se jen dohadovat, proč byla vlastně umístěna do ústavu, a jaký má vztah se svým otcem, který je pravděpodobně vdovec (o matce se Fiamma nezmiňuje vůbec). Jinak musím říct, že mi postavy těch dívek byly všechny do jedné strašně sympatické, a bylo mi jich chudinek líto, že musí žít v tak deprimujícím prostředí, stejně jako jsem měl velké pochopení pro postavu jejich vychovatelky - všechny postavy jsou zde podle mě představeny s velkým citem, každá je zajímavá a záleželo mi na tom, co se s nimi děje. Myslím, že v tomto ohledu je na tom filmu znát, že ho natočila žena (btw. trochu mi přijde škoda, že od té doby už nic jiného nenatočila - podle mě je velmi talentovaná). Celkově se mi ten film i na podruhé strašně líbil a vyvolal ve mně velké emoce - Trhliny přímo vibrují mládím a dívčí nevinností, a ten závěr, kdy je ta nevinnost porušena a Di přichází o dětské ideály a dospívá k zásadnímu rozhodnutí, je velmi dojemný a krásný. Soudím, že i ta předloha by mohla stát za přečtení. ()
Navrch huj, uvnitř fuj, přesně taková je slečna G. Netušila jsem, že může být tak napínavé sledovat, zda a kdy dojde k jejímu fyzickému kontaktu s Fiammou. ()
Jordan Scott v celovečerním debutu Cracks nezapřela svého otce – legendárního Ridley Scotta – a natočila precizní dobové drama, které prozrazuje svůj románový původ. Při sledování filmu jsem si právě chvílemi připadal, jako bych četl klasický román od mistra-spisovatele, který pečlivě buduje zápletku a charaktery a nevyhnutelně míří k tragickému vyústění, ve kterém se vše protne, kruh se uzavře a ohromený/ šokovaný/dojatý divák/čtenář na jeho konci sotva lapá po dechu. Přesně takový zážitek mi nabídl snímek Cracks, který oplývá pečlivou režií, strhujícím a propracovaným scénářem se silnými charaktery a výbornými herečkami (pro muže zde není místo…) v čele se skvostnou Evou Green, nejednoznačnou Juno Temple a okouzlující a talentovanou Španělkou Marií Valverde. Celé vyprávění plyne pomalým tempem, díky čemuž je čas hlouběji se ponořit do jednotlivých charakterů, přičemž právě Miss G Evy Greenové je opravdu pozoruhodnou tragickou postavou, o jejichž dalších osudech bych se chtěl dozvědět ještě více, což je pro tvůrce více než dobrá vizitka. Film je z vizuálního hlediska skromný, ale zároveň i líbivý a poetický a místo snahy o povrchní efektnost se v Cracks klade důraz převážně na soudržnou atmosféru až snových rozměrů. Velkou zálibu na výsledných kvalitách filmu má nepochybně samotná románová předloha, ovšem vydařených adaptací není nikdy dost. ()
Závěr mi zkazil dojem. A to jsem Evě tak fandil. Celou dobu to vypadalo, že přijde nějaké lesbické vzplanutí a ono prd. Což by nevadilo, i samotné napětí stálo za to. Jen ten konec... # [viděno: monitor, 5.1] # příběh 6 | hudba 6 | humor 0 | akce 0 | napětí 2 | pustil bych si znovu 4 ()
Reklama