Režie:
Woody AllenScénář:
Woody AllenKamera:
Vilmos ZsigmondHrají:
Gemma Jones, Josh Brolin, Anthony Hopkins, Naomi Watts, Freida Pinto, Antonio Banderas, Lucy Punch, Anupam Kher, Roger Ashton-Griffiths, Pauline Collins (více)Obsahy(1)
Romantická komedie, vypovídající o manželství, rozvodech a nevěře... Hořkým humorem ilustruje, jak lehké je pro naše iluze ze sebe dělat blázny. Vášně, touhy, sny, neklid i stres vykolejí v životě nejenom manželský pár Alfieho (Anthony Hopkins) a Helenu (Gemma Jones), ale i jejich dceru Sally (Naomi Watts) s manželem Royem (Josh Brolin). Poté, co Alfie opustí Helenu, aby dohnal své mládí a věnoval se energické, svobodomyslné dívce na telefonu jménem Charmaine (Lucy Punch), se Helena odvrací od racionálního přístupu k životu a řídí se praštěnými radami kartářky. Sally, nespokojená ve svém manželství, se zamiluje do pohledného majitele galerie Grega (Antonio Banderas) a její manžel Roy, nervózně čekající na reakci na svůj první rukopis, se zblázní do tajemné ženy Die (Freida Pinto), kterou pozoruje z okna svého bytu. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (371)
Na Woodyho filmy můžete chodit jako na večeři do oblíbené restaurace - prostě víte, jakou kvalitu můžete čekat. Allen se posté vrací k postavě starého kozla, který si natrká mladou samičku (nejvíce styčných bodů najdeme asi u Mighty Aphrodite), v roli moulovatého dědouše se překvapivě blýskl Anthony Hopkins. Nikdy bych nečekal, že mu ty roztržité dialogy tak sednou. Woody se taky nenuceně otřel o téma esoterických šarlatánů, aby nakonec rezignovaně rozložil ruce se zjištěním, že nejšťastnější jsou právě hodní blbci, kterým se žije dobře ve vlastních fata morgánách. Uhrančivě krásná Freida Pinto. Jako vždy precizní Josh Brolin. Chuťovka. ()
Co bude, až Woody nebude ?! ()
Zase nám ten šeredný ňujorský pedofil se svým typickým ironickým šklebem ukázal, že krize středního věku je svině. Na každého chlapa někde číhá mladší roštěnka, ochotná pomoci mu od manželského stereotypu nebo úspor, aby po spálení mostů zjistil, že všude je prdel o dvou půlkách, sebelepší díra stejně ústí opět do hajzlu a zase přijde den, kdy řekne, že jí bolí hlava. ()
Woody natáčí stále neúnavně… jen už trošku unavuje. Vysoký tmavý cizinec je o něco vážnější než ostatní allenovské vztahovky, s označením komedie bych byl opatrnější. Podobně jako v Manželích a manželkách se větší serióznost projevuje lehce nervnější, byť ne vyloženě labilní kamerou. (Z formální stránky dále zaujmou nanejvýš dlouhé záběry, dané však především Allenovou nechutí natáčet příliš složitě.) Vyprávěn je film svižně a srozumitelně, nikoli světoborně, zapojení vypravěče vyznívá zejména jako autorova snaha o usnadnění práce, podstatné obstarávají scénář a herci. Scénář průměrný, bez jediné hlášky, kterou bych měl chuť citovat, a ve své „osudové ironičnosti“ zůstávající daleko za Match Pointem, jenž ideu „padesát na padesát“ zpracovává mnohem důsledněji. Herci nadprůměrní a dodávající filmu šmrnc a vtip i tam, kde zní bezkrevné hlášky a obehrané životní pravdy. Budiž Allenovi přičteno jako plus upozadění sebelásky – jeho jasně čitelné alter ego v podobě neurotické postavy chybí. Mám však nedobré tušení, že se nejvíce zhlédnul v postavě Heleny, která celý film otevírá. Je to přitom postava přecitlivělá, hysterická, sebestředná a bez smyslu pro humor. Snad Woody příštím filmem dokáže, že sám takový ještě není. 60% Zajímavé komentáře: ScarPoul, rowdys, marvan, uiu ()
ILUZE NĚKDY ZABÍRAJÍ VÍC, NEŽ LÉKY. Vztahovka, která je na devadesát procent tragická, ten zbytek se vrací jako humor, za kterým se stejně skrývá škleb smutku. 70%. ()
Woodyho roztomilé hrátky s láskou provoněné originalitou, lehkostí a nahledem. ()
Poznal jsem ledatak problémy, který si chlapy svým nemyšlením zprostředkovávají nejen v chlapský krizi, ale prakticky pořád. Aneb, když dáte ženské hodně, bude toho po Vás chtít ještě víc. Nicméně Woody to udělal dobře. Do filmu si vrazil herečky, u kterých jsem chápal, proč ty chlapy tak zblbly. Nicméně chlapská část osazenstva mě v tomhle filmu dost nebavila, až teda na Anthony Hopkinse. U něj to osobní ztroskotání z ženských bylo absolutní :-) ()
║Rozpočet $22miliónov║Tržby USA $3,248,246║Tržby Celosvetovo $34,275,987 ║ uštipačný Woody Allen a presmička zlovestných príbehov zafungovala /70%/ ()
Scénář: Woody Allen .. Žádná hlubokomyslná pecka, ale je to zatraceně zralé a příjemně tragické. 70%. ()
Ani patrně již definitivní zmizení Allena-herce neznamenalo, že by jeho filmy nějak výrazně tratily na kvalitě, stále ještě dost podstatně v nich totiž zbyly prvky Allena-režiséra a Allena-scénáristy. Woody i nadále geografií svých filmů cestuje po starém kontinentě, ze Španělska přesídlil do Anglie, obsahově však nepřesídlil ani o píď - stále pitvá život a především směšnou podobnost lidských vztahů a citů s nimi spojených. Z Allenova scénáře je cítit hluboká zralost a zkušenost člověka, který již má za sebou skoro vše, co mu osud či cokoliv vytyčilo, a také postřeh vynikajícího pozorovatele. Nezmizely ani brilantní dialogy, Allenovy filmy byly vždy výrazně konverzační. Coby velký klad snímku cítím to, že Allen neukazuje správnou cestu, jím nastoleným peripetiím chybí řešení, coby scénárista nezprostředkovává svým postavám morální soudy ani jednoznačná východiska, a už vůbec nezevšeobecňuje, manželství prostě jsou, nevěra je, i rozvody, flirty, touhy, pochyby, nejistoty. Tečka. Je dobře, že v našem rychlém světě ještě zbyla nějaká jistota. Jistota se jménem Woody Allen. ()
Život je jen hluk a vřava. A ve výsledku neznamená nic.... G.Jones je Helena a má dceru N.Watts, jejíž manžel J.Brolin není zrovna úspěšnej spisovatel, ale zato má hezkej výhled z okna na F.Pinto, která má červený (i) spodní prádlo. A.Banderas má galerii a manželství na hovno, a protože A.Hopkins měl to samý, tak se na to vykašlal, prohlásil, že stárnutí je kravina, nechal si vybělit kůži a zhnědnout zuby (nebo obráceně?) a přiměl dokonce i Helenu, aby vstoupila do OBDOBÍ VELKÉHO NAPLNĚNÍ. Hříčka ze života a o životě, kterou Woody pojal jako dlouhou tragikomickou anekdotu, ve které učí muže svádět ženy a ukazuje, jak ironický a krásný může být život. Sympatická Allenovka. Co víc chcete? Několik důvodů, proč má smysl film vidět: 1.) Nevím přesně ve kterém okamžiku se z herečky stane děvka. 2.) Cítím se dobře, ale bez Viagry nedám ani ránu (nebo jak tomu u vás říkáte). 3.) Jsem blázen do svýho šéfa. (Platí pouze pro ženy.) PŘÍBĚH **** HUMOR * AKCE ne NAPĚTÍ ne ()
Veliké překvapení! Jak říká vypravěč, film má bezvýznamný konec a je to pravda, ale mne se líbí. Woody nestárne a točí dál! Jen tak dál ! :-) ()
Hořká pilulka pro všechny váhavé snílky. Woody tentokrát převádí na plátno lehce pesimistickou myšlenku a ve výsledku je z toho scénář plný lidí, kteří se snaží být šťastní, ale při všem tom váhání se každé jejich rozhodnutí jeví jako špatné. A i přes marnou snahu i smutně sobecké. ()
Po skvelym Whatever Works jsem se na novyho Woodyho tesil, ale bohuzel tohle je jeden z tech slabsich filmu. Nerikam spatnej, jen slabsi. Tradicne takovy to klasicky komedio drama o vztazich, kde postavy neustale melou a kolikrat clovek nevi, jestli se ma smat nebo ne. Jako romantika to nijak zvlast nefunguje, ale precejen se u toho da obcas dobre zasmat. Navic to zachranujou skvely herci, obzvlast me prijemne prekvapili Gemma Jones a Anthony Hopkins, ktery pokazdy, kdyz jsou na scene, spolehlive pobavi a je skoda, ze nejsou vic vyuzity. Takze celkove v Allenovo filmografii nic vyjimecnyho, ale rozhodne prijemne stravenejch 100 minut. ()
Žádná sláva, plusem tu není dokonce ani ten Josh Brolin, protože prostě hraje co nemá (a vypadá jak nemá). Nebylo to nudný, ale spíš takový "vyhořelý". ()
Člověk je od přírody nespokojený tvor, který sní o lepším životě. I já si umím vysnít dokonalou životní partnerku, nekonečný přísun financí, duševně obohacující práci, skvěle vychované děti a vynikající sportovní výkony, ale to vše mi může nabídnout jedině Matrix. Ptal jsem se všech strojů v okolí, ale žádný z nich nechce, abych mu výměnou za vysněnou realitu dělal baterku. Proto jsem spokojen se svým životem a mohu si v klidu prohlédnout snímek, ve kterém si lidé neváží svých vztahů, chtějí "něco víc" a místo toho dostávají od reality navolňující údery, tvrdé kopy z otočky či zaručeně pravé spirituální kontakty. Netvrdím, že je to špatné, ale pan Allen mi již mnohokrát provětral bránici daleko svědomitěji. ()
70% Jedna z těch lepších pozdních allenovek. ()
Standardní allenovka se vším, co k tomu patří, a bez ničeho navíc. Vlastně mě mrzí, že mě to mile překvapuje a nejsem z toho zklamaný, jako bych byl o pár filmů dozadu. Woody je každopádně velmi za zenitem, což mě mrzí. I ty lepší filmy z poslední doby (Půlnoc v Paříži) těží z banální vtíravosti, Tall Dark Stranger nemá ani ji. ()
Allenovu filmografii osobně dělím na čtyři období: rozjuchané komediální začátky, kdy Woody úročil své zkušenosti ze stand-up comedy, vážnější éru, kdy shodil klaunský ohoz a zkusil diváky deptat psychologickými dramaty a komplikovanými postavami a publikum se mu následně odměnilo nezájmem. Poté přišlo Allenovo zlaté tvůrčí období rámované Purpurovou růží z Káhiry a symbolicky ukončené snímkem Hollywood Ending. V téhle době jsem mohl házet 4* od boku a Woody mi dělal radost každým novým kouskem. Od roku 2002 přišlo období, kdy se jen těžko hledá jednotící prvek a nelze užít paušalizující hodnocení. S Allenem to mám od té doby jak na houpačce. Někdy dokáže překvapovat a kupříkladu Match Point - Hru osudu nebo Kasandřin sen řadím v rámci jeho tvorby hodně vysoko. Střídají je ale tituly, kdy krčím rameny a říkám, "Tak sis, starý brachu, zase udělal svůj pravidelný roční zářez, jenže totéž v bledě modrém jsem od tebe viděl už několikrát a nezlob se na mě, v lepším provedení. Zkrátka přes všechny zásluhy mě už trochu unavuješ." Výše zmíněné dokonale pasuje i na titul Poznáš muže svých snů. Podobné Woodyho snímky se mi vytrácí z paměti hrozně rychle a nic po nich nezůstává. Tentokrát u mě Woody překvapivě narazil i v oblasti, která bývá tradičně jeho silnou stránkou - tedy v castingu. Sir Anthony Hopkins jako Allenovo alter ego nefunguje a za šlápnutí vedle považuju i obsazení Brolina, který se hodí do jných žánrů a postav. Tohle je případ filmu, kde se to jen hemží slavnými jmény a tvářemi, konečný výsledek je ale mdlý. Tuhle komedii považuji za důkaz trendu, že Woody ke stáru čím dál tím víc používá šablony, zplošťuje a předkládá banality. Celkový dojem: 45 %. ()
Bohaté filmové portfolio Woodyho Allena lze pracovně rozdělit na tří dílčí části: první zahrnuje „romantické komedie“ z let 60tých až 80tých, které romantickými komediemi vlastně vůbec nebyly, ale spíš meta-fikcemi zaobírajícími se statusem celebrit, klasickým Hollywoodem, evropským filmem nebo vzrušujícími dobrodružstvími napříč dějinami stylů a žánrů od shakespearovských her až po science fiction a televizní pořady. Ve druhý části datující se do devadesátých let následovaly romantické komedie, tentokrát skutečné romantické komedie bez uvozovek. Dnes ale netočí ani ty, ale spíš něco, co je jak vystřižený z telenovely. To je ovšem hnusná, zlovolně pomlouvačná myšlenka zrozená v mozku navyklém na zvrhlý způsob uvažování, která pobuřuje a plní znechucením. Tím spíš, že je pravdivá. Vezměme si třeba jen tu patálii s kómatem a odcizenou knihou vydanou pod vlastním jménem – není právě toto jedna z otřepaných bulvárních komodit telenovel? Spadá k nim i tenhle výtvor. Byť je opatřený štemplem Woodyho Allena, jehož jméno dovedně zakrývá pravý stav věcí, disproporce mezi světem spisovatelů, hudebníků, kurátorů a televizním stylem filmu, který jako by vůbec neodpovídal bohaté a kreativní mysli všech zúčastněných (struktura filmu by myslím vždycky měla trochu odpovídat struktuře mysli postav), problematičnost filmu rychle odhalí. Rozklíženost mezi kreativníma figurkama a šupáckým stylem nejde přejít jenom tak, poněvadž zoufalá nefilmovost tohohle filmu je skoro až skandální. I přes jisté výhrady jej ale nelze považovat za demonstraci síly v podobně všedního přístupu střídmého a vyzrálého tvůrce, je to spíš takové domácí teplákové melodrama v tesilkách a šusťákovce, drama kuchyňského dřezu z umakartovýho paneláku, jehož pomáhají maskovat nóbl postavy a slavní herci. Jestliže Woody dřív spolupracoval se slavnými kameramany jako s Carlem Di Palmou nebo legendárním Nykvistem, kteří mu oděli obraz do malebných kompzoic, dneska vizuálně zlenivěl, dokonce v rozhovorech přiznává, že raději udělá méně záběrů, aby stihl včas večeři. Scénáře píše jen proto, aby zapomněl na stáří a vytrhl se z každodennosti, přiznává dále. S herci nemluví skoro vůbec, s jednou herečkou, s níž natočil čtyři filmy v řadě, promluvil údajně ani ne sto slov. Prostě ji nechal hrát. Ale jinak je to odborník na slovo vzatej, wtz. Zpravidla najme top herce a nechá to na nich, ostatně i tady se sešla vybraná hollywoodská sešlost, která je s to pozvednout drobátko povadlý příběh. Woody má nasmlouváno víc hvězd, než jich je na nebi, a nerozpakuje se je obsazovat proti šaržím, takže po Bardemovi z Vicky Cristina Barcelona, démonovi z Coenovic oscarovýho fláku Tahle země není pro starý, si tady pro změnu vyhlídl Brolina, prototyp westernového chlapíka páchnoucího po fazolích a koňským trusu, kterýho dost komicky a nedůvěryhodně přetransformoval na spisovatele. ____ Příčina Allenova autorského vymizení a následného odsunu do starého železa má dvojí kořen: (i) Na kruciální otázku, proč se přestal Allen objevovat ve svých filmech, dává vedle vyššího věku a tedy jisté odkvetlosti odpověď hlavně vztah s jeho dcerou. Stud z tohoto incestního vztahu přiměl Allena k definitivnímu odchodu z plátna. Je malinko s podivem, jakým způsobem je rozložen Allenův fanklub, protože jako režiséra má mezi oblíbenými Woody Allena skoro osminásobný počet uživatelů než jako herce, ač je to právě jeho přítomnost na plátně, kde se vyjímá jako briliant v uchu pouličního metaře, co dává jeho snímkům šmrnc a svéráz. Když se ve Woodyho filmech dřív bavila horší a lepší postava, byl to vlastně rozhovor ega a superega (morálky), nebo ega a id (chtíče), něco jako když má Neff dědka Čucháka, a ten mu říká nesmíš, to je ten vnitřní hlas. Po Woodyho stáhnutí se se tyhle karamboly nedostavují. Fikční svět se zplošťuje. Už to není jeden velký mejdan jako dřív. (ii) Za druhý se Allen nezbavil touhy po velkém filmu. Rád opakuje, že jestli něco v životě nestihl, je to skutečně velký, občan kaneovský film prověřený historií. Bohužel tuto velikost ztotožňuje spíš s box office velikostí, takže se pořád navrací ke svému nejúspěšnějšímu Match Pointu, jakkoli dobré, pořád zcela odosobnění žánrovce. Ješitnost a snaha zopakovat takový úspěch ho přivedla po opuštění New Yorku k filmům ve službách Evropy, jíž se tento neurotický budižkničemu potlouká, po Španělsku a v Londýně, a naříká si na vymyšlené nemoci. Woody ale nechápe, že na úspěšný film musí vyklenout dramatický oblouk, čehož on jako povídkář a autor kratších prací nebude nikdy schopen. ____ Vzhledem k tomu, že „tall dark stranger“ je smrtka, je překlad distributora komicky nepřesný – anebo nevědomky geniálně vystihuje pointu filmu, jíž je život v iluzi (iluze Naomi upínající se ke galerii, iluze Hopkinsovy mladice, iluze posmrtné reinkarnace, iluze spisovatelova génia). „Úžasný cizinec", potažmo „Muž snů" se ukáže být smrtí či planou nadějí, poněvadž pro toho, kdo upírá zrak k věčnosti, je každý den stejný. V tomhle je Woody stále bergmanovec - hledání Boha a nadějí je zbytečností. Operuje se tu s hrdiny gabinovského typu, hrdiny bez budoucnosti. () (méně) (více)