Režie:
Luca GuadagninoScénář:
David KajganichKamera:
Sayombhu MukdeepromHudba:
Thom YorkeHrají:
Dakota Johnson, Tilda Swinton, Chloë Grace Moretz, Jessica Harper, Mia Goth, Sylvie Testud, Angela Winkler, Małgorzata Bela, Renée Soutendijk, Ingrid Caven (více)VOD (1)
Obsahy(2)
Film je remake stejnojmenného příběhu Daria Argenta z roku 1977. Mladá Američanka (Dakota Johnson) přilétá do Evropy, kde se přihlásila na lekce tance. Posléze však zjišťuje, že škola je jen zástěrkou pro působení temných sil. (Terva)
Recenze (217)
dlouhy je to jak hajzl..asi jsem to 6x prospal a nikdy to asi nedokoukam tvle i kdyz je tam moje milovana chloe...furt u toho chrapu ten zkurvenej balet me uspava ()
Hrůza moc Guadagninovi nejde a mystérium má sterilní a teatrální. Na psychologii je mistr, ale o té jeho Suspirie není. Čím je tedy koukatelná, kromě hereckých kreací známých tváří? Vzbuzením zvědavosti, co se z toho zvláštního, chladného filmového tvaru s historickým podhoubím Německa 70. let a nekonvenčním profilem čarodějnického klanu vyklube. Nejenom díky poetickým zpomaleným záběrům jak z romantického retro videoklipu Mariky Gombitové to ale dopadne nad očekávání špatně. Matka čarodějnic, která vypadá jako Jabba the Hut ve frajerských slunečních brýlích, je k smíchu. ()
Nodoprdele, to je vrstev. Původní dějově poměrně jednoduchou hororovou báchorku Kajganich s Guadaninem rozšiřují doleva, doprava, nahoru, dolu, a ještě ji obrací vzhůru nohama. Takže z příběhu o tom, jak nebohá studentka zjistí, že její baletní akademii ovládá čarodějnický klan, je najednou politicko-filosofické zamyšlení nad lidskými dějinami. Ty jsou tu nazírány jako kolotoč bojů o moc, hnaný falešnými božstvy a manipulativními ideologiemi, které "okouzlují" své stoupence. Hlavním motivem je pak patrně zneužívání moci, to se prolíná hned do několika dějových zákrutů, přičemž umístění do rozděleného Berlína taky není jen tak náhodné. Vina zkorumpovaného patriarchátu versus ženská síla, to je pak další vrstva prozkoumávaná zprava zleva. To jde tak daleko, že dokonce jediná důležitá mužská postava, která se snaží být "hodná", nese vinu hned na několika frontách. A všichni navíc víme, kdo onu postavu hraje... /// Takhle, nejsem si úplně jistej, po první projekci bez českého překladu, jestli do sebe všechny ty naťuknuté motivy úplně stoprocentně zapadají. Ale rozhodně mě baví se v nich pitvat. Formálně je pak nová Suspiria snad ještě lepší, než jsem čekal, taneční a snové scény naprosto boží, intenzivní, atmosféra dokonalá. Ve finále myšlenky trochu převáží nad hororem (přes všechno to uvažování, co se zrovna sakra děje, se není čas bát), což je pro mě trochu škoda, ale přežiju to. Za mne zatím 9/10, ale určitě to chci vidět znova - může to povyskočit, ale i spadnout. ()
Pôvodný film lepšie fungoval v hororovej rovine, ale toto je inak takmer vo všetkom lepší film. Artovina, áno, ale zaujímavá! ()
Mnohovrstevnatá předělávka Argentova dnes už notně zastaralého majstrštyku. Původní báchorku o čarodějnicích v taneční škole rozšiřuje snad do všech myslitelných stran, do času i prostoru. Vyžaduje to hodně pozornosti, úlitbu pro 70s horory (stylizací i postupy) a otevřenou mysl k šíleně přestřelenému konci... a člověk bude nadmíru spokojen. ()
Z originálu mi utkvěl jen divnej sluha a skvělá hudba, takže jsem se na předělávku v rukou schopného režiséra těšil. Mno a musím říct, že mi to sedlo. Jen mi dost vadily odkazy na politickou situaci a na nacisty. Úplně bych to vyhodil a soustředil se jen na mysteriózní znepokojivou stránku. Závěr je bomba. Matka Marcosová mě nadchla. ()
Zopár zaujímavých snových výjavov sa tu síce našlo, ale každá lepšia scéna bola vzápätí zabitá minimálne polhodinou neskutočnej nudy. Niekedy aj hodinou. A keďže musím žiaľ súhlasiť s tým, že film nedisponuje ani uceleným dejom, ani dobrou atmosférou, tak žiaľ, dve a pol hodiny pri tomto vydržať je naozaj umenie. Tanečné kreácie vo filme boli fajn, a keď po úmorne zdĺhavom úvode prišla parádna "lámacia" tanečná gore scéna (dokonca jedna z najlepších, aké som vôbec v horore videl tento rok), tak som ešte veril, že sa film zobudí. Zobudenie napokon prišlo, ale až v záverečných minútach, kde nám tvorcovia predviedli celkom schopné masky a konečne aj nejakú krv s orgiami. Lenže keď zo 150 minút je dobrých možno 15, tak si každý môže vytvoriť názor - ja som už pekne dlho v kine takto netrpel. ()
Tentokrát byla Dakota Johnson obsazena jako prázdná schránka cíleně. Nemůžu říct, že by to pomohlo. ()
Luca Guadagnino je nepochybně talentovaný Italský režisér, ale jeho předešlá tvorba se skládala především z romantických dramat, tedy natočit remake slavné Argentové Suspirie bylo velké sousto, ale celkem si s ní poradil. Originál byl fascinující svou údernou děsivou hudbou, působivým vizuálem, promyšlenými vraždami a hutnou atmosférou. Remake jde úplně v opačných kolejích a společného až tak moc nemají, i tahle cesta má něco do sebe. Je třeba hned uvést na pravou míru, že Suspiria rozhodně není pro mainstream diváky, načančané teenky a diváky prahnoucí po zábavě. Film potěší především Artové fanoušky bizzárních a obskurních podivností a také ty, kteří jsou odkojení na hororech ze 70. let, protože nová Suspiria jakoby vypadla z téhle doby. Retro jak svině. Má to sice mouchy, ale také výrazné klady. Mínusem je délka dvě a půl hodiny, kde nudnějších pasáží je více než je zdrávo ( Proč se ve filmu Italského režiséra mluví Německy a Anglicky to netuším), ale pokud tohle překousnete dostanete zasloužený reward. Plusy: Nádherná Dakota Johnson se konečně ukáže nahá, Tilda Swinton je zde opět vynikající, byť vzhledově je to zrůda, na kterou by normální chlap nikdy nevlezl, veškeré taneční scény jsou zajímavé a finální taneční vystoupení je solidní, Lámácí taneční gore scéna je už teď kultovní a nic drsnějšího a hrozivějšího jsem nikdy neviděl, potěší i znepokojivé snové vize no a potom samotné finále, kde příjde absolutní peklo s hektolitry krve a explodujícími hlavami , Argentovým rudým filtrem, Matka Suspiriorum a jedna silně rozkládající plesnivá nechutná babka, která mě bude děsit ve snech ještě hodně dlouho. Je těžké film hodnotit, protože hororové scény jsou výborné, ale ta výplň mezitím trošku pokulhává, přesto kvůli finále a lámácí taneční scéně se vyplatí film vidět. 70% ()
„Bola jej zima, keď zomrela. Ale nebála sa.“ Obludná hororová vízia. Argentov originál sa mi páčil, ale nie som žiadnym jeho megafanúšikom, čiže vznik remaku ma nerozčuľoval a nakoniec som rád, že vznikol, lebo vďaka tomu máme dočinenia s filmom, aký sa v dnešnej dobe vidí málokedy. Režisér dostal peniaze na dospelý, pomalý a brutálny horor, ktorý trvá dve a pol hodiny a odohráva sa v 70. rokoch v Európe (trocha to pripomína o dva roky starší Liek na život od Verbinského, ale naozaj len trocha). Je tam plno skvelých a sympatických mladých herečiek (Dakota Johnson alebo Mia Goth, ktorá by nemala chýbať v žiadnom divnom úchylnom horore) a Tilda Swinton, ktorú nemusím, ale to, čo tu predvádza (nebudem spoilerovať), je paráda. Retro atmosféra úžasná, scenáru som ku koncu síce čiastočne prestal chápať, ale vôbec mi to nevadilo, nakoľko som sa niekoľko dní psychicky spamätával z niektorých konkrétnych scén, ktoré sú hardcore aj pre brutálnych hororových fanúšikov. Nerozumiem, ako sa k tomu (v úlohe producenta) primotal (inak prevažne scenárista) James Vanderbilt, špecializujúci sa prevažne na totálne komerčné látky (Deň nezávislosti: Nový útok, Zelené peklo s Travoltom, Vitajte v džungli, Pád do temnôt, Amazing Spider-Man). ()
Nápad remaku Suspirie mi přišel jako nesmysl, ale Guadagnino ho vzal od podlahy a nebere zajatce. Výsledkem je artová šílenost, která spíš než Argenta připomene s přihmouřením oka třeba Lynche. Hlavně v tom, že režisér má bez ohledu na obskurnost námětu pevnou vizi (podpořenou suverénní filmařinou), která diváka při troše snahy naprosto pohltí a vyplivne až se závěrečnými titulky. Take it or leave it. ()
Nebylo to špatné, ale originál mě bavil více. Ta hodina navíc proti původnímu filmu, byla možná až moc. Vizuálně hodně povedené...65% ()
Mladé dievča z Ohia prilieta v roku 1977 do Berlína, kde sa chystá navštevovať prestížnu tanečnú školu. Ihneď padne do oka vedúcej školy (Tilda Swinton) a kvôli tomu, že hlavná tanečnica v predchádzajúcich dňoch zo školy nečakane odišla, dostáva hneď vedúcu pozíciu. S ňou prichádza značná zodpovednosť a naviac sa začína zdať, že so zmiznutím Patricie (Chloe Grace Moretz) malo vedenie školy niečo spoločné, takže atmosféra uprostred akadémie neustále hustne a pocit neistoty narastá. - Keď ma na niekolko rokov očakávanom horore najviac zaujme retro hliníková krabička na zlepený chlieb, zopár Trabantov v uliciach a to, že hlavná postava spomenie v jednej vete mesto Teplice (Z Teplic až na vrchol...), asi niečo bude zle. Ale neprekvapuje ma to, pretože som vedel, že režisér bez akýchkolvek hororových skúseností s týmto remakom nič významné neurobí a keď mal točiť podla scenáru od jedného z pre mňa najneschopnejších scenáristov, tak sa mohol snažiť ako chcel. Dej je plochý ako hrudníky a pozadia tu prítomných dievčat a dve a pol hodiny je na takýto horor strašne vela. Hudba sa samozrejme na Goblina ani zďaleka nechytá, takže ani netuším, ako mohlo niekoho napadnúť urobiť remake, ktorý nevylepší absolútne nič a ani sa o to nesnaží. Dve hviezdičky len za pár nechutných zjavov a nádherne zladené rekvizity. Zhliadnutie neodporúčam, lebo tu potom budú desiatky komentárov jak lidi zabili dvě a půl hodiny drahocenného času. + herečka z The Amityville Horror + herečka z A Cure for Wellness a Marrowbone ()
Připoutejte se, děcka, přichází čas osobního růstu. Jsem fanatickým fanouškem Argentovy Suspirie, takže mi trvalo bratru rok až dva od té chvíle, kdy jsem se dozvěděla, že se tento nový projekt připravuje, než jsem si vůbec byla ochotna připustit, že by se té látky mohl chopit někdo další a interpretovat ji po svém. Mezitím Luca stihl film dokončit a já ho vidět, a tak se mi po prvním setkání výsledek samozřejmě extrémně nelíbil. (Ačkoliv jsem byla přirozeně zamilovaná do Tildy a do každého gesta, co ve své roli předvedla. To kousnutí do kuřecího křidýlka. Zároveň vypadá tak moc jako Pina Bausch, jediná skutečná tanečnice, o které něco vím, že jsem ochotná věřit, že ji po čas natáčení posedl její duch.) A další rok a půl trvalo, než jsem si ve vztahu k Suspirii uvědomila to, co by u každého jiného filmu byla moje první přirozená myšlenka: že smyslem "remaku" není udělat to samé, protože to ani nejde. A když mi to konečně došlo, tak jsem byla osvobozena od porovnávání s duchem původního filmu a ohodnotit film v uvozovkách nezaujatě. A s otevřenou myslí mi to skutečně připadá jako velmi zajímavá variace na původní příběh. Myslím si ale, že nová Suspirie počítá s tím , že její divák zná tu původní, protože aby člověk chápal, co se tam děje, tak zároveň musí vědět, co bylo změněno co je to prvotní podhoubí. A to je nejspíš mírná chyba, protože film je velmi jiný, ale bohužel není úplně samostatný. Stejně tak Luca (říkám mu Luca, neboť Guadagnino je pro mne moc dlouhé na zapamatování a po Call Me By Your Name k němu mám takový jakýsi familierní vztah) pořád ještě není natolik hotový a schopný režisér, aby vše, co chce říci, řekl s takovou suverenitou, aby si to v mých očích ospravedlnil. Susiino náboženské rodinné pozadí není do filmu zakomponováno natolik zručně, abych měla pocit, že je vše na svém místě. Zdlouhavé scény bloumání doktora Klemperera depresivním Berlínem a jeho svačením v zasněžené zahradě jsou sice zpětně ospravedlněny odhalením jejich významu, ale ve chvíli, kdy se na ně divák dívá, se spíš nudí, není uhranut, a to je také zřejmá chyba. A to mě přivádí k největšímu problému, který s filmem mám teď, v minulosti, a jakkoliv jsou mé názory proměnlivé, tak v tomto případě nejspíš už i navždy, a to je rozhodně Dakota Johnson v hlavní roli. Nejenže je to špatná herečka, ale zároveň je při tréninkových scénách nemotorná a měkká (píšu sedíc rozkydlá ve svém pohodlném prosezeném křesle) a během klíčového vystoupení očividně nahrazená pevnou a opravdovou tanečnicí. Teoreticky, teoreticky by se dalo polemizovat o tom, že tak hloupě a tupě má její postava během filmu působit naschvál. Nicméně vzhledem k tomu, že ani v poslední kapitole se tón jejího hlasu a vyznění jejího vystupování nijak nepromění a charismatem zůstává nedotčena, a že i ve všech ostatních filmech, kde jsem ji viděla, byla příšerná a hlavně zcela nepřesvědčivá, tak si myslím, že škatulka "umělecká volba" její výkon nezachrání. Jinak ta finální kapitola je kapitolou sama pro sebe, hehe, a občasná vzpomínka na ni v kombinaci s občasným poslechem soundtracku mě vlastně přesvědčila, abych filmu dala druhou šanci. K Radiohead mám sice vztah na škále "hm, nuda" až po upřímnou nenávist (Creep, Jesus H. Christ, existuje nějaká urážlivěji slavná písnička?!) a i vůči soundtracku jsem tudíž byla předem zaujatá, nicméně čarodějnické inferno doprovázené subtilní skladbou Unmade mi přišlo dostatečně hypnotizující, aby si mě získalo na svou stranu a abych si kvůli němu klidně srdce z hrudi vyrvala. Kéž by ale prostě hlavní roli hrál někdo jiný, kdokoliv jiný, ale ne úplně kdokoliv, třeba Alicia Vikander, to je vyučená baletka a má v sobě přesvědčivou slepici i démonku. () (méně) (více)
Velenudná artová podivnost. Omšelý vizuál a retro výprava se mi líbily a scéna breakdance správně nepříjemná, ale nemělo to pro mě atmosféru a celkově mě to od začátku krutě nebavilo (a že ten film trvá celou věčnost). Nehvězdičkuju, na to jsem si moc pomáhal rychloposuvem. ()
Úprimne – nenávidel som ten film od jeho ohlásenia. Nielen preto, že Suspiria je jeden z mojich najobľúbenejších filmov & najlepším čarodejníckym hororom vôbec a jej remakovanie mi príde ako svätokrádež, ale aj preto, že zvolené herecké obsadenie naozaj nemusím. Ale už trailer ukázal, že až také zlé to asi nebude a konečný výsledok je viac než príjemný. Hlavne preto, že to nie je shot-by-shot remake, ale skôr to pôsobí ako film Suspiriou inšpirovaný, sústrediaci sa na iné veci ako originál. Takže tam, kde bola Argentova dokonalosť audio-vizuálne expresívna, je remake cielene tlmený a napr. naopak vyložene grafickejší a brutálny v stránke hororovej, ktorá pôvodne ostávala skôr v jemnejšej, umeleckej rovine. Ja som si toto svojské, štýlové, euro-hororové psycho až prekvapivo užil a nakoniec mi na ňom nevadilo takmer nič; ani herečky, ani to, že to (nie)je "Suspiria". ()
Určitě ten nejdivnější film, který jsem viděl za hodně dlouhou dobu. Nejsem si jist, zda jsem celý tento příběh správně pochopil. Ale přišlo mi to příliš dlouhé a divné na to, aby to u mne mohlo uspět. Největším zklamáním však byla minirolička mé oblíbené herečky, která je však zde na čsfd uvedena na třetím mistě. Za normálních okolností bych dal asi jen dvě hvězdy, ale nemohu snímku upřít, že to celé bylo natočeno velice poutavě a ani na chvíli jsem se při sledování nenudil. 55% ()
Nejsem fanouškem samoúčelných hororů, na další Guadagninovy filmy jsem byla zvědavá jednoduše proto, že snímek Dej mi své jméno pro mě byl zjevením, které prozrazovalo v mnoha směrech vnímavého a ukázněného autora. Tohle ale byla přemrštěná slaboduchá pakárna, nedomyšlená a rozpadající se v každém ohledu, kde stačilo máchat bez rozmyslu pojmy, vzbuzovat dojmy (eh, ty laciné narážky na nacisty apod.), nechat mladý hubený holky bez vlastní vůle kývat se sem tam v křečovité rádoby choreografii a fyzicky jim ubližovat. Plytké, trapné (kdyby doprčic tedy alespoň uměly tancovat), nesoudržné a na levný efekt cílící dílko, místo hrůzostrašnosti (pro mě naštěstí) jen hloupé a směšné a beze špetky střízlivé reflexe frackovsky natažené do 152 minut. Nejspíš mě takovéhle "umění" míjí, ale tenhle duchaprázdný mix přece nemohl fungovat ani na první, ani na druhou signální, pokud má člověk v pořádku instinkty a zároveň i elementární sebeúctu, soustředěnost a základy logického uvažování? Je mi z toho jen trapně a smutno. *~ ()
Slušné bludiště myšlenek, nápadů a pocitů zasazené do zdí rozděleného Berlína, kde by se člověk měl pomalu bát víc tančících žen, než Baadera s Meinhofovou. Do sedmdesátkové deprese vysaturované záběry, taneční čísla, z kterých křupou kosti, nepříjemně snové výjevy podepřené hudbou Thoma Yorka a obskurní finále to jsou prvky, které se vypálí do mysli, jako už dlouho nic. Něco na těch artových režisérech je, když se rozhodnou si natočit horor. Tahle Suspiria má rozhodně nakročeno k tomu zařadit se po bok Osvícení a Rosemary má děťátko. ()
Příliš umění, málo červený. Tak náročný taneční kreace by utahaly slona a mě Luca Guadagnino málem urajtoval k smrti. V tomhle případě platí, že "méně je někdy více." Tančírnu "U tří matek" tedy otevírat nebudu. S původní Suspirií stejně nic neotřese.. zůstává stále nohama pevně na zemi. A až přijde chvíle, kdy si opravdu budu chtít zatančit (třeba na své svatbě), bude to taky spontánně, taky od srdce.. a hlavně bez ztráty na životech! A holky se sice vlnily a nadnášely moc pěkně, ale Sergej Polunin je Sergej Polunin. ()
Reklama