Režie:
Woody AllenScénář:
Woody AllenKamera:
Sven NykvistHrají:
Gena Rowlands, Mia Farrow, Ian Holm, Blythe Danner, Gene Hackman, Martha Plimpton, John Houseman, Sandy Dennis, David Ogden Stiers, Philip Bosco, Harris Yulin (více)Obsahy(1)
Marion má právě rozepsanou knihu, a chce-li ji někdy dokončit, musí si pronajmout kancelář, kde ji nebude nikdo rušit. Jednoho dne zjistí, že v jejím sousedství sídlí psychiatrická ordinace. Slyší každé slovo, jež je v ní proneseno. Díky jednomu vyslechnutému příběhu záhy procitá a zjišťuje, že zdaleka ne všichni lidé ji mají tak rádi, jak se tváří. Pozná pravdu o svém manželovi, o nejbližších přátelích. Stejně tak ale konečně pochopí sebe samu. Režisérské taktovky u pro něj netradičního psychologického dramatu se chopil Woody Allen, do hlavních rolí pak obsadil skvělé Miu Farrowou a Genu Rowlandsovou. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (85)
Tento film ponúka skutočne nádherný pohľad na tému, ktorou sa dnes filmy veľmi zriedka zaoberajú: starnutie. 7/10 ()
V tomhle mistrovském kousku s netradičním výchozím námětem Woody Allen dokazuje, jak tenká je hranice poznání, sebeuvědomění a sebeklamu a jak se překvapivě odráží v našich instinktech, pocitech a chování. ()
║Rozpočet $10miliónov║Tržby USA $1,562,749║Tržby Celosvetovo $-║ ()
Podívala jsem se vedle na manžela a bylo to, jako by byl úplně cizí osoba. Tak jsem rozsvítila světla, vzbudila ho a poprosila, aby mě objal. A až po dlouhém čase jsem se znovu uklidnila. Ale v jednu chvíli předtím to bylo, jako když se otevřela opona a já se viděla v jasných barvách. Z toho, co jsem viděla, jsem měla strach. Některé scény dokážou člověka rozložit a porozhlédnout se v jeho nejniternějším já. S Allenovou brilantní ženskou studií nebudou mít mužští diváci žádné problémy. Woody po vzoru svého veleoblíbence Bergmana nechal působit jednu výraznou ženskou postavu na druhou a pohrál si s metaforami. Hope (postava Mii Farrow je jménem představena až v titulcích) totiž Marion provádí po důležitých místech, na kterých si má uvědomit stěžejní okamžiky svého života a pokusit se zjistit jeho smysl. Film, který diváka dokáže nahlodat natolik, že si ani nejbližšími lidmi není zcela jistý. ()
Jo tak tohle je jina kava nez Zari a Interiery. Pribeh sice zase resi vztahy, praci a podobne, ale cely je to podany takovou zajimavou formou, ale nutno uznat, ze jsem se v deji misty ztracel, protoze je podanej fakt docela kosate. Jinak herci hrajou perfektne, ale nikdo tu vylozene nevicniva. Celkove povedeny drama a jakoze mam rad spis Woodyho komedie, tohle me fakt zaujalo. Navic delka 75 minut utece jako nic. ()
Ze všech Allenových "depkových" filmů mě tenhle bavil nejvíc, přesto nemůžu dát čtyři hvězdy. Allen si tu strašně protiřečí. Na jednu stranu je proti "přílišné klidnosti, racionalitě a pohodlnosti", jak skoro doslovně některá z postav řekne, přesto se zde vše odvíjí právě podlě těchto pravidel, je taková gradace, vývoj charakterů i pointa. Je to až nelidsky intelektuální a v podstatě významově prázdné, protože vše, co film, říká, oklikou vyvrací. ()
Vcelku nečekaný, intimní zážitek. Když se na plátně objevil obraz od Gustava Klimta, říkala jsem si, že to je fakt, že film působí podobně jako vídeňákovy secesní geniálnosti. Způsob vedení, vyprávění, je velmi osobitý a rozhodně v divákovi (ve mně) něco probouzel. Jenomže co? To je právě ta otázka. ()
Pokud dobře počítám, jde o mou sedmnáctou "allenovku". Byly mezi nimi kousky výjimečně dobré, velmi dobré i průměrné, ale nikdy ne špatné a nezáživné. Označit Jinou ženu rovnou za špatný film bych si netroufl, na to má tradičně kvalitní herecké obsazení a tomu odpovídající herecké výkony a silné ústřední téma. Na druhou stranu se mi u Allena ještě nikdy nestalo, že by mě příběh nudil, ale bohužel tentokrát mě příběh stárnoucí ženy, která v padesáti letech prochází životní krizí, lituje svého potratu, bezdětnosti, rozhodnutí o milostném životě a rodinných vztazích, jednoduše nedokázal vtáhnout do děje. Woodyho Allena mám raději v jeho komediální a zejména tragikomické poloze, která mu sluší víc, protože ji jednoduše taky líp umí. Jiné ženě schází určitý komediální nadhled, který by oživil dialogy a dal filmu svižnější tempo. Celkový dojem: 45 %. ()
„Protože není nikdo, kdo by tě chápal. Musíš změnit svůj život." Někomu může vadit lehce rozvláčné tempo, díky kterému se zřejmě bude leckdo navzdory krátké stopáži místy lehce nudit, ale u mě tomu tak nebylo, nejspíš proto, že se mi podařilo takřka zcela naladit na tu správnou rozjímavou vlnu (což Jiná žena prostě vyžaduje). U tohoto filmu totiž musíte přemýšlet a bilancovat spolu s hlavní hrdinkou. A že je to vcelku hořké bilancování. Nicméně život v iluzi a její následné rozpoznávání mě bavilo. Stejně jako posmutnělá atmosféra, pro Woodyho typická snová sekvence a spousta myšlenkové potravy. Moc se mi líbilo Marionino napjaté čekání na další „zpověď“, naopak „to“ s Lýdií mi přišlo už zbytečné (resp. moc samoúčelné, prostě jen aby hlavní hrdinka dostala skutečně „všechno“). Konec byl moc hezký, ten dovětek považuju za jeden z Woodyho nejlepších. Silné 4*, na film bych se chtěl někdy v budoucnu podívat znovu. „Zavřela jsem tu knihu a pocítila zvláštní směs tesklivosti a naděje. A přemýšlela, jestli vzpomínka je něco co máte, nebo co jste ztratili.“ ()
Allen poriadne pritvrdil. Žánrovo, tematicky aj spôsobom spracovania príbehu. A keby som nevidel pri poste režiséra napísané jeho meno, tak by som tento film k nemu určite nepriradil. Podobne ako pri 'Match Point'. Samozrejme pre vážnosť snímku nemohol obsadiť aj seba, takže netradične allenovka bez Allena. Ale ten humor sa tu žiadal. Pár scén naznačuje akýsi zvyšky tých typických komediálnych čŕt, ktoré si Woody jednoducho, aj keď možno len podvedome, nemohol odpustiť. To ale zhadzuje nastolenú tému. Príbeh aj keď je kratučký, trošku nudí. Neallenovskí herci sa do toho ale poriadne opreli, no výsledok je pre mňa priemerný. 65%. ()
Woody Allen v pozícií, v akej ho nevidíme často. Komorne a jednoducho zobrazený príbeh chladnej povrchnej intelektuálky, ktorá skrz existenčne zameranú pacientku pochopí, aký bol jej život prázdny a bezcitný. Gena Rowlands hrá presvedčivo a ide o realisticky zachytenú drámu, ktorá mňa osobne dostala, pričom sa u Allena klasicky nedočkáme žiadnych sentimentálnych výlevov. Veľmi pekný príbeh o tom, koľko času máme na to, aby sme uzavreli jednu kapitolu, prevrátili list a začali znovu s čistým pocitom pokoja a šťastia. ()
Výborné drama, jemuž k dokonalosti chybí nějaká opravdu silnější scéna. To je má výtka k většině dramat, které jsem od Woodyho zatím viděl. On je umí napsat, postavy působí reálně a je to opravdu depresivní, ale v celém filmu není ani jedna scéna, která by se vám vyloženě vryla do paměti. Nicméně tento film si zapamatuju hlavně díky tomu geniálnímu názvu, který vám dá (pravý) smysl až poté, co film zhlédnete. Another Woman je zkrátka a dobře vynikající drama, které staví hlavně na hercích, kteří jsou zde kvalitní (Gena) a časem ověření (Mia). Jak říkám, být tu nějaká opravdu výrazná scéna, jdu ještě výše. 80 %. ()
Woody Allen opět drnká na vážnou strunu a humor nechal humorem... Tentokrát ovšem (alespoň z mého pohledu) drnká mnohem přístupněji a přívětivěji než v chladných a nezáživných Interiérech. Je to určitě také zásluha fantastické Geny Rowlands v hlavní roli. Velmi citlivá podívaná s krásnou hudbou (jak také jinak). ()
Asi tady budu mezi těma 5* komentářema jako pěst na oko, ale Woody mi zase dokázal, že je zívačkový režisér. Jiná žena je o 100% lepší než třeba Září, protože tady se alespoň něco děje. Gena Rowlands je dokonalá a její tvář a lá Buster Keaton, mě úplně odrovnala. Ke konci už konečně dostává film grády, jenže na to je už trochu pozdě... ()
Je to sice zvláštní, ale ryzí psychologická dramata Woodyho Allena mě oslovují snad ještě více, než jeho komediálně laděnější příběhy. Dle mého názoru se zde plně ukazuje jeho virtuózní schopnost hloubkově prokreslit nitro svých postav a nechat je projít reálnými životními strastmi a přenést jejich prožitek plnohodnotně na diváky. Konkrétně film Jiná Žena stojí na výtečném nápadu (vyrovnanou ženu rozhodí naslouchání cizích psychoterapií a donutí jí bilancovat vlastní život) a má pár hodně vydařených scén, ať již dialogových (narušená svatební party, setkání a následný konflikt s dávnou přítelkyní) nebo z hlediska filmařiny (zfilmování a prolínání vzpomínek). ()
Jiná žena, a tak trochu jiný Woody. Jeho cesta do hlubin vdané padesátnice mě o pár desítek let a jedno pohlaví minula... ()
Moc dobrý psychologický film o postarší ženě, která má sice na první pohled všechno, ale ve skutečnosti nemá nic a vede jen prázdný chladný život. Film je navíc obohacen několika zajímavými vyprávěcími postupy, v nichž jsou zrekapitulovány minulé události hrdinčina života, a podle mně i ideální stopáž, která zajišťuje, že se z filmu nestává rozbředlá nuda. ()
Woody Allen je skutečně mistr psychologie, dialogů, bonmotů a překvapivých zvratů v ději. To všechn o platí i zde, co mne trošku rozladilo, byla ovšem slabší pointa. ()
Woody Allen mě nepřestává fascinovat, seznamovat se s jeho neobyčejně pestrou filmografií ve mně pokaždé vyvolává úžas z nezměrné hloubky jeho talentu. Nikdo druhý takový už není, aby nasekal tolik filmů jak Baťa cvičky, a přitom si udržel téměř pokaždé tak vysokou laťku - a zrovna v tomto případě jsem měl neodbytný pocit, že to je zcela mistrovský film, podobně jako třeba o 10 let starší Interiéry. Dokonalé obsazení a herecké výkony, nádherná kamera, a především umělecká výpověď o našem světě, nad kterou by se dalo dlouho hloubat, a ideálně na ni i umělecky reagovat. Není to rozhodně film pro každého, ale o to radši jsem, že jsem si k němu konečně našel cestu. Myslím, že se ze mě pomalu stává Allenův oddaný obdivovatel - pokud jím nejsem už dávno. ()
Divadelně pojaté drama nechává deprese krystalizovat oběma směry, k sebevraždě i sebepoznání. Já se jdu z té své, kterou mi tímto Allen způsobil, vypsat a stvořím si nějakého Heleňáka. ()
Reklama