Režie:
Lee TamahoriScénář:
Michael ThomasKamera:
Sam McCurdyHudba:
Christian HensonHrají:
Dominic Cooper, Ludivine Sagnier, Philip Quast, Mimoun Oaïssa, Dar Salim, Mem Ferda, Amrita Acharia, Amber Rose Revah, Jamie Harding, Mark Mifsud (více)Obsahy(2)
Píše se rok 1987. Bagdád se stal rájem nechvalně proslulých boháčů. Místem, kde se dá koupit cokoliv, pokud na to máte. Je to město plné intrik a korupce – rejdiště iráckého Černého prince Udaje Husajna. Se svou zvrácenou zálibou v hýření a oplzlostech si bere vše, po čem zatouží. Vaše Ferrari, vaši ženu, vaši dceru, vaši krev – nikdo si Udajovi nedovolí říct ne. Jednoho dne je armádní poručík Latif Yahia (Dominic Cooper) povolán z frontové linie do Saddámova paláce, kde je postaven před přetěžkou volbu. Buď se stane Udajovým dvojníkem, nebo odsoudí celou svou rodinu k smrti. Jeho život je v sázce, osud zpečetěn. Latif začíná hrát roli Udaje Husajna, jednoho z nejmocnějších a zároveň nejnenáviděnějších mužů v celém Iráku. Učí se chodit, mluvit a vypadat jako on. Stává se nedílnou součástí Udajova extravagantního světa plného rychlých aut, neomezeného množství peněz a lehkých žen. Latif se však se svým osudem nehodlá smířit a za každou cenu se snaží uniknout. Otázka komu důvěřovat se pro něj stává otázkou života a smrti. Nečekaného spojence nakonec nalezne v Udajově konkubíně Sarrab (Ludivine Sagnier)... (oficiální text distributora)
(více)Recenze (275)
Krásná ukázka Dominica Coopera. Latif a Uday - naproto odlišné osobnosti. Nemluvím o jejich charakteru, ale o ztvárnění. Zuby a vlasy také udělaly rozdíl, ovšem ne nějaký zásadní. Dominic zahrál každou postavu jinak, tak jak měl. Až se mi chvílemi nechtělo věřit, že to hraje jen jeden herec. Za jeho výkon klobouk dolů. ()
Ten Saddámův synek musel být těžký pohodář! Prostě mazlík, co vyrůstal v nuzných podmínkách paláce Tisíce a jedné noci se stříbrnou lžičkou v hubě, který, když od papínka nedostal na narozky fungl nové Porsche, mohl si alespoň utýrat nějakého roztomilého, politického vězně. V suterénu, hned vedle discontu s děvkama, měl sámošku s kokainem, který nepochybně přispíval ke zdravému vývinu jeho nenarušené osobnosti. No, když kreslíme čerta, nenačmáráme mu přeci nad rohy aureolu, že ano. Zůstává tudíž otázkou, do jaké míry si ten Debilův dvojník hrál na Andersena a o kolik scénárista povolil uzdičku své fantazii. Nicméně v zahnívajících vodách tupé komerce je to každopádně neotřelé! ()
Zní to skoro neuvěřitelně, ale je to tak, jsou filmy které mě donutí říct "zaplať pán bůh, že žiju v tom našem kocourkově, protože proti tomu co předváděl Udaj Husajn svýmu národu jsou nějaké lži a korupce našich mocipánků hotové skautské sušenky. Trošku mě mrzí, že film nevyzněl víc syrovějc, že z něj nebyla cítit beznaděj absolutní, ale jen beznaděj povrchní. Tohle téma se mohlo natočit takovým způsobem, že by jeden měl problémy jít po filmu s čistou hlavou spát, takhle to bylo v duchu lehce nabyl, lehce pozbyl, škoda. ()
Nekompromisní příběh, kterému vládne, pro mě v té době neznámý, Dominic Cooper, mě sejmul hnedka v prvních minutách. Takový příběh se totiž jen tak nevidí. Příběh odehrávající se v Bagdádu, vyprávějící o odporném životě jednoho ze synů Sadáma Husajna. Ten film vlastně zaujme prakticky vším. Prostředím, námětem, hereckými výkony...Všechno je tak absolutně atraktivní a neobvyklý, že atraktivnější a neobvyklejší film se v té záplavě dnešních filmů snad ani najít nedá. ()
║Rozpočet $19,1milióna║Tržby USA $1,361,512║Tržby Celosvetovo $5,723,000▐ v tomto prípade nie je dosiahnutá patričná drsnosť akú by si film s patričným názvom zaslúžil, je to len povrchne lízle, skôr smiešne než vážne, Dominic Cooper je ako dvojník fajn ale to je asi tak všetko ohľadne kladov, Tamahori a jeho klasická rutinná réžia nič viac /40%/ ()
Z původem maorského režiséra Lee Tamahori (jehož zdaleka nejlepším filmem je právě strhující sondáž do upadajícího světa dnešních potomků Maorů Kdysi byli bojovníky) se stal nejen vlivem jeho umělecké cesty vedoucí přes Hollywood naprostý kosmopolita, není tedy tak úplně divu, že hledaje nějakou hlubší vrstvu umělecké výpovědi zakotvil v Evropě. A aby nevynechal Asii, natočil velmi sugestivní thriller o iráckém totalitním režimu Saddama Husseina, konkrétně pak o jeho nechvalně proslulém synovi Uday Husseinovi. Tamahoriho film je skutečně nemile naturalistický a chvílemi se nelze ubránit pocitu, že je natáčen účelově, jako svého druhu propagandistické obhájení spojenecké invaze, té trpké pachuti jsme se ale nakonec zbavil, neboť ji překryla ta neskutečná jízda. Uday Hussein byl totiž nanejvýš skutečný, stejně jako motiv dvojnictví a celá ta plejáda zvrhlostí vyplývajících z pocitu absolutní moci. I přes některé faktické nepřesnosti (Saddam třeba nechal svého syna arestovat za vraždu svého soukmenovce, což se ve filmu nezmíní, jeho působení ve funkci předsedy iráckého olympijského výboru a osobně prováděné mučení neúspěšných iráckých olympioniků je zase odbito jen VHS kazetou přehrávanou Latifovi...) je popis vládnutí Saddama a jeho rodiny sugestivně mrazivý. Mozaika vztahů členů diktátorova rodinného kruhu a jeho nejbližšího okolí (zvláště osobních strážců, tajné policie a lehkých žen) se soustřeďuje především na zvláštní (až osudovou) bipolaritu mezi Udayem a jeho dvojníkem, což je ústřední a (alespoň ve filmu) fatální vztah celého tak bizarního příběhu. Udayův pocit naprosto absolutní moci podpořený bezčasím nekonečné epochy (Saddam ovládal Írák více než 20 let) je i pro evropského diváka (zvláště toho východního) hořce známou zkušeností (podobný film by se dal natočit třeba v reáliích Sovětského Ruska 30. let, Rumunska 70. let a většiny východního bloku 50. let...) a má silně univerzální platnost (co třeba takový Muammar Kaddáfí, Kim Ir-sen a ostatní tyrani, že?), proto je celý snímek vlastně silné politikum (a jistě ne náhodou vznikl právě v koprodukci Holandska a Belgie). Co se týče formy, vyzdvihnout lze kameru, podařenou hudební složku a především mizanscénu, neboť ta byla skutečně grandiózní. Zcela mimořádný herecký výkon pak podal Angličan Dominic Cooper v dvojroli (!) Udaye Husseina i jeho dvojníka Latifa, jeho herecké rozštěpení do Jekylla a Hydea bylo elektrizující... ()
Nemá to moc výrazný příběh, protože je to celé založené na tom jakej byl Udaj Husajn magor. A to stačí. V Iráku to byl největší boss, mohl si dělat všechno a taky to dělal a ani Saddám mu v tom nějak výrazně nebránil. Dominic Cooper je v hlavní dvojroli excelentní. Perfektně dokázal zahrát naprosto odlišně dva lidi, co vypadají stejně a mají se i stejně chovat :) Jediné co mě zklamalo byla Ludivine Sagnier, protože v tom filmu byla fakt ohyzdná. Nevím jestli zestárla či co, ale její půvab z dob filmu Bazén se tedy dočista vytratil. Fakt hrozný koště. ()
Je to taková one (two?) man show Dominica Coopera. Námět je parádní, ale scénář je plný ohraných frázovitých vět a stylistické rozkročení mezi líbivým popcornem a vážnějším pojetím taky neprospívá. Kvůli Cooperovi a mému oblíbenému songu, který už jsem dlouho chtěl slyšet ve filmu (The Veils - Jesus For The Jugular) rozhodně stojí za vidění. ()
,,NEŘÍKÁVALI TI NÁHODOU, ŽE VYPADÁŠ JAKO UDAY SADDÁM HUSAJN? NEŘÍKALI TO TAK VE ŠKOLE? CHCI TĚ, LATIFE. CHCI, ABYS BYL MÝM ANDĚLEM. CHCI, ABYS MI BYL BRATREM“....... /// Latifa právě dostal nabídku, jaká se neodmítá (nebo se nedá odmítnout?). Může mít čtyři služky, jahody v zimě, fíky v červenci, dívky který mu dají vše – stačí říct. Skoro jako tenkrát, když Lelíček makal pro Portorickýho krále. Jenže tohle, tohle je skutečnost! DĚLEJ DOBŘE, PRACUJ TVRDĚ A BUDEŠ ČLENEM RODINY! Kdo by nechtěl nakouknout do soukromí rodinky Saddáma Husajna. Mrknout, jak si skromně žili a pokorně se chovali. Příběh splňuje onu nejzákladnější podmínku – upoutat a šokovat. A když začnou hrát Frankie Goes to Hollywood - Relax, připadám si jako v Bony a klid. Jen místo bonů je tu absolutní moc a místo vekslu se tu plká o válce s Kuvajtem. Skandální útržky ze života Udaye Husajna. Hmm, a co dál? /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Rád poslouchám životní příběhy. Ten od Latifa Yahia jsem ještě neslyšel. 2.) Nevím co se dělá v případě, když má dvojník větší péro. 3.) Chtěl bych, aby můj stvořitel miloval svou zemi, svou matku, svého otce, ale kundy, ty aby miloval víc než Boha! 4.) Thx za titule ,,richja“. /// PŘÍBĚH *** HUMOR ne AKCE ne NAPĚTÍ * ()
Musím vzít vpotaz, Odkud film vůbec Pochází..Celý film vypráví o životě Sadáma Husajna a jeho Dvojníkovi.. Husajn byl Pěkná Svině! V Polovině filmu mu začne hezky Hrabat.. Netouží po ničem jiném než Sladkým Nadrženým Kočičkám.. Pořád má Chut Píchat!.. Akce je ve filmu Minimum.. Takže pro Fajnšmejkry akčních Filmů nedoporučuji.. Překvapivě jsem se Nenudil, Protože celý film je Reálný možná i natočen podle Pravdy... Film zapůsobil!:) Lepší trojka:) ()
Možná se o téhle diktatuře napsalo už mnoho knih a co se týká Černého prince, asi to bylo ještě daleko horší, to se už těžko dozvíme, ale mně to úplně stačilo, protože v každém případě byl Udaj neuvěřitelně nechutnou osobou, sadista, psychopat, zvrhlý člověk bez jakékoliv morálky a takové lidi nelze zastavit jinak než je zabít. A Latifovi se vůbec nedivím, že z toho děsu chtěl uniknout. Chvála patří určitě Dominicu Cooperovi, který dvojroli zahrál opravdu skvěle a kdo ví co se mu honilo v mysli, když musel hrát takovou lidskou obludu, jakým byl Udaj a přitom se snažit být co nejvíc věrohodný. ()
Jsem k nerozeznání podobný Baracku Obamovi, Kim Čong Unovi, Angele Merkelové i admirálovi generálovi Aladeenovi, takže trávím život skrýváním se před lovci dvojníků. Nerad bych totiž byl požádán nějakou tajnou službou, abych se nechal zatřelit za někoho z nich výměnou za zachování života mých blízkých. Naivní Latif se však nechal odhalit a tak si užil se sadistickým synkem Udajem víc srandy, než měl původně v plánu. Nemohu tvrdit, že by mne to nebavilo, ale nevyskočilo přitom na mne nic, co bych nečekal. ()
Scénář mohl být pohrocenější, ale i tak je to napínavé, drsné a mrazivé a Cooper v dvojroli skvělý. ()
„Neříkávali ti, že vypadáš jako Uday Saddam Hussein? Neříkali to tak ve škole? Chci tebe, Latife. Chci, abys byl mým andělem. Chci, abys mi byl bratrem. Nic neříkej. Nech si 10 minut. Popřemýšlej o tom.“ - „Co se stane, když řeknu ne?“ - „Máš 10 minut.“ A některé nabídky se neodmítají. Třeba ty, které by měly za následek rozsudek smrti pro celou svou rodinu…Nejdřív mě rušila neautentická angličtina, ale postupně jsem si zvykl. A užíval si dvojroli Dominica Coopera, který se na své postavě mohl vyřádit. Už ta přeměna v „originál“ byla absurdně směšná až děsivá. A nakonec, vše je jen otázkou přijetí své role a osudu…anebo ne? Překvapivě zajímavý film, kterému dávám solidní 4*. „Budou si myslet, že jsi zemřel jako mučedník. Chápu, že je to těžké, ale takhle to Uday chce. Nic jiného nepřijme.“ - „Má rodina bude obcházet všechny nemocnice v Bagdádu.“ - „Až se budeš dnes večer modlit, až zhasneš světla a zavřeš oči, měl by sis říct tohle. Latif Yahia je mrtvý. Zemřel v Íránu. Kéž se nad ním Bůh smiluje. Nyní jsem Uday Saddam Hussein.“ ()
Byly časy, kdy v Bagdádu platil úryvek z písně P.Habery („..zabij ma či Udaj“) a já se ptám, kde udělal soudruh prezident Saddám ve výchově chybu? Nevysvětlil synovi, že velbloud je levnější, než Lamborghini? Měl při oslavných palbách do vzduchu mířit níž? Dle mého to všechno začalo už kdysi tím, že jistá dávka ejakulátu neskončila na prostěradle.. Atraktivní téma, snaživý Double Cooper a Tamahori, vyprávějící zbytečně doslovně příběh, nad jehož historickou autentičností lze polemizovat. Nemyslím tím zvrhlé konání psychopata Udaye, který prznil školačky, choval gepardy, vraždil tátovy sluhy a vskutku netradičními metodami trestal irácké sportovce za neuspokojivé výsledky, kdy si třeba neúspěšní fotbaloví reprezentanti museli ve vězení čutat s betonovým míčem (a pak, že je na Mílu Baroše vyvíjen tlak..), ale vůbec existenci dvojníka Latifa, který tady slouží jen jako jakýsi kontrastní protipól Černého prince z pekel zhýralosti a sadismu. Ostatně, pokud vůbec někdy tuto roli hrál a nevyužíval své podoby na Saddámovic prvorozeného jen k balení bagdádských holek, co když Američané sejmuli v Mosulu dubléra a pošuk Uday se uklidil do Irska, kde si přivydělává sepisováním memoárů? Zubní záznamy mohou být někdy scestné a to ostatní, jak tvrdí autoři, je historie. A ta se přece odjakživa hezky překrucuje.. Dodatek: Kdo nedávno viděl Cohenova Diktátora, tomu mohou občas cukat koutky v momentech, které jinak vůbec vtipné nejsou.. ()
Když máte peníze a moc, vaše možnosti jsou omezené pouze vaší fantazíí. A bohužel fantazie rodiny Husajnových byla zvrácená. Zvláště pak syna Udaye Husajna, který se v tom vyžíval a přidával do toho kopce kokainu, které mu neprospívaly. Film si mě získal svou syrovostí, která přesto je dobře spracována filmovými technikami a umocněna bravurními hereckými výkony. Pár chyb by se možná našlo, ale tady je nepotřebuji hledat. Byl jsem přikován v křesle a nevěřícně zíral, co dokáže udělat člověk s neomezenou mocí. ()
Natočeno podle skutečných událostí... Sadámův synek byl zosobněním slova megasráč a příběh o něm a jeho dvojníkovi je svým způsobem neotřelý a originální, ale přece jen se drží určitých tradic a sledovat jej je radost. Prachy, ženské auta, to je Zjizvená tvář v Iráku... Přesto však DD na pár místech skřípe a občas ztrácí dech a musí ho zachraňovat vynikající Cooper a světe div se, Lee Tamahori! ()
Jedna za Coopera, druhá za Coopera. Zbytok prvý plán na pol plynu. 50% ()
Buď dělat dvojníka jednomu z nejnenáviděnějších mužů v celém Iráku, nebo se dívat, jak mu ti nahoře popraví celou rodinu. Nabídka, která se nedá/nesmí odmítnout, látka, která jede na půl plynu, studie absolutní moci, která se nezastaví ani před nevinnými studentkami. Irácký prezident Saddám Husajn Abd al-Madžíd at-Tikrítí a jeho režim trochu jinak. A to z pohledu jeho nejstaršího syna Udaye, známého jako nejen sexuálního sadistu. Místy to celé vypadá jako propagandistická obhajoba spojenecké intervence, jindy jako snaha o psychologický profil narušeného magora v blyštivých barvách všech těch pohádkových paláců. Motiv dvojnictví je fajn, stejně jako dvojrole Londýňana Dominica Coopera. Snímek navíc nabízí univerzální platnost, takže se dá napasovat i na další „hodné strýce“. Tamahoriho (kosmopolita hadr) režisérská rehabilitace možná, v záplavě filmů však kousek, který překvapivě rychle vyšumí do ztracena!! ()
Dvd v zlatistom nádychu vôbec nevystihuje podstatu filmu, iba ak lesk Sadámových palácov. Áno, sú tu peniaze a moc, ale tu ide v prvom rade o súboj charakterov a v tomto smere ma Lee Tamahori prekvapil. Čakal som od filmu priemernú jednohubku , ale musím uznať, že ma film milo prekvapil. je jedno koľko filmov ešte D. Cooper ako herec natočí, isté je , že toto bola a je jeho životná rola. Vyšinutého Udaja s prijabaným zajačím smiechom zahral skvele a je zaujímavé sledovať ako sa dvojník postupne približuje k nenávidenému synovi Sadáma. " Nedaj mi dôvod, aby som ťa začal nenávidieť" , hovorí Sadám dvojníkovi svojho syna. A ja dodávam, že Lee Tamahori mi nedal dôvod nenávidieť tento film, práve naopak. Príjemné prekvapenie. 80%. ()
Reklama