Režie:
Jean-Pierre JeunetKamera:
Bruno DelbonnelHudba:
Yann TiersenHrají:
Audrey Tautou, Mathieu Kassovitz, Rufus, Jamel Debbouze, Clotilde Mollet, Isabelle Nanty, Dominique Pinon, Yolande Moreau, Maurice Bénichou, Claire Maurier (více)Obsahy(1)
31. srpna 1997 ve 4 hodiny ráno dostala Amélie (Audrey Tautou) nápad. Musí stůj co stůj najít dávného majitele krabičky vzpomínek, kterou náhodou našla ve svém bytě, a poklad mu vrátit. Jestli to ocení, je rozhodnuto. Amélie začne zasahovat jiným lidem do života. Jestli ne, tak nic. Kultovní romantickou komedii o nesmělé Pařížance s laskavým srdcem milují díky její hravosti a půvabu miliony diváků po celém světě. Film o drobných, ale o to důležitějších radostech, který získal řadu prestižních filmových ocenění, ani po 20 letech od premiéry neztratil nic ze svého šarmu. (Aerofilms)
(více)Recenze (1 578)
(1001) Hned na začátek bych chtěla zmínit, že scéna ze strašidelné jízdy je jedním z mých nejoblíbenějších filmových erotických momentů. A dále bych chtěla říct, že každý film je ze zásady konstrukt, to jako reakci na některé zdejší komentáře. Následovat budou moje obvyklé plačtivé poznatky, ale tentokráte doslova, protože se mi snad ještě nestalo, že bych si k filmu musela přinést papírovou utěrku, protože mě pálily oči od toho všeho brečení a bez utěrky bych na film neviděla. Během mého problematického dospívání to byl jeden z prvních filmů s poselstvím "perverti jsou taky lidi", který jsem viděla, takže k němu mám zkrátka takový srdíčkový vztah. Plus ta dramaturgie budování postav skrz detaily a dramatického oblouku z "malých věcí" je promyšlená a políbeníhodná. ()
Oscar 5 nominací: Cizojazyčný film, Kamera, Výprava, Zvuk, Scénář ........Křišťálový glóbus Po zhlédnutí tohoto filmu máte nutkavý pocit šířit dobro nebo alespoň poslat trpaslíka na cestu kolem světa. Mimochodem, tímto filmem jsem bez problémů doporučoval animovaného Shrecka, neboť zvítězil nad Amélií u diváků v Karlových Varech. ()
Ze začátku jsem měl s tímhle filmem dost velký problém. Byl jako spousta střepů, ve kterých jsem se zmateně přehraboval. A až ke konci se ty střepy spojily v jednu krásnou nádobu. A napodruhé už jsem viděl jenom tu nádobu, nádhernou, bez sebemenšího kazu. ()
Tenhle film je prostě kouzelný. Audrey se snad pro tuhle roli narodila. Snímek je plný optimismu, naděje, je krásně natočen, zahrán, hudba trefná a příjemná ... prostě krása. ()
Jak může člověk který stvořil Alien:Ressurection natočit tak milý, laskavý a kýčovitě romantický humorný opus? Nechápu to, ale jsem rád, že k tomu došlo. Opravdu rád. Vizuální stránka filmu je prostě úžasná, a ta hudba... ()
Život mi nezměnila, nicméně zpříjemnila. 85% Zajímavé komentáře: Tyler, H34D, liborek_, Mahalik, curunir ()
Nápad a atmosféra na jedničku. Vzpomínám si, že svého času podlehl kouzlu té křehké Francouzky snad každý. I můj šéf :-) Mě to minulo, i když nelze říct, že by mě snímek vyloženě zklamal, spíš jsem od něj čekal větší emoce. Ještě větší emoce než tam byly. Často jsem se od plic zasmál (zelinář) a dojal (opravář), nicméně film má i svoje slabší okamžiky. Čímž ovšem nechci napsat, že by se mi to nelíbilo. BEZ TEBE BY MÉ DNEŠNÍ CITY BYLY JEN SKOŘÁPKOU CITŮ DÁVNÝCH... ()
Je druhého října roku 2009, 21 hodin, 51 minut, 43 sekund, venkovní teplota 11°C a zatímco Jakub hodnotí Amélii, má 26 lidí v Českých Budějovicích orgasmus. ()
Další z řad filmů pro který není počet hvězdiček dostatečný. Je to takový filmový lék na deprese a "blbou náladu" Tenhle film je ibuprofen mezi filmy. Kamera Vám vyléči oči , scénář a režie Vám vyléčí duši a myšlení . Humorné scény Vám vyladí úsměv a hudba Yanna Tiersena Vám opraví sluch . A kukadla Audrey Tautou ---ty jsou navíc . ()
Poprve jsem viděl v roce 2002 a dlouho jsem se v Amélii viděl a holky si vybíral podle toho, zda se jim líbí či ne ()
To, že režisérem tohohle snímku je stejný člověk, jenž natočil Vetřelce : Vzkříšení je pro mě stejná záhada, jako bermudský trojúhelník. Myslím, že popisování toho, jak je tenhle film dokonalý, jedinečný, úžasný a nevím jaký ještě by bylo jen nošením dříví do lesa. Každý, kdo ho ještě neviděl, by si měl zjistit, zda jej v blízkém okolí nedávají někde v kině, eventuelně si jej sehnat na videokazetě a CO NEJDŘÍVE jej shlédnout. Nejlépe ihned. Co, vy tady ještě sedíte a čtete tenhle můj komentář ? Okamžitě vypněte počítač a jděte jej shánět ! ()
Divný film pro divné publikum, dalo by se říci. Jenže takovýto film se opravdu jen tak často nepoštěstí vidět. Zvláštní rozhodně je, stejně jako jeho hlavní postava: Amélie. Jenže jestli je něco zvláštní, tak pro toto je zvláštnost slabé slovo. Film, jako je tento, dle mého ani neexistuje a nikdy existovat nebude. Je to taková nezávazná existence sama pro sebe, která započne a skončí kvalitou hodně na hraně toho nejvyššího, co dokáže francouzská kinematografie nabídnout. Výborní herci už jen dovršují rychlou dekádu života holky, která je tak trochu praštěná, ale rozhodně ne hloupá. Jen tak trochu vychcaná, stejnak jako je tento film. Vytváří a ukončuje jednu malou epizodku ze světa neskutečna v centru samotné Paříže. ()
║Rozpočet $10miliónov║Tržby USA $33,225,499║Tržby Celosvetovo $173,921,954║ /85%/ ()
Slečna Amélie a její pohádkový, láskyplný, tak trochu posmutnělý a lidsky vřelý svět mi učaroval od prvního shlédnutí. Čím je tenhle film výjimečný? Rozhodně příběhem a celkovým laděním. Je to harmonie zkapalněná do čiré a opojné filmové tekutiny, která umí zahřát dušičku lépe než hlt tuzemáku promrzlé útroby. Jsou to herecké výkony, zejména pak ten titulní Audrey Tautou, které se podařilo kromobyčejně těžkou roli ztvárnit s naprostou přesvědčivostí. Jsou to roztomilé vedlejší postavy, které překypují životem, aniž by nutně musely na plátně dostávat přemíru času. Jeunet natočil film s naivní dětskou láskou, naivně nekritickým pohledem na realitu. A není to falešné, není to ani přeslazené, je to až zázračně konejšivé. Amélie je malý ostrůvek klidu a lásky v celkově neutěšeném světě i kinematografii. Amélie je něžné dívčí pohlazení, kterého je mi čas od času zapotřebí. ()
Film, z kterého naprosto čiší naivita, vizuální uhlazenost, dobré nápady a film chutná jako sladké lízátko. Bohužel pro mě je ten film tak sladký a krásný až chvílemi je kýčovitý. Jeho krása je chvílemi samoúčelná a jediný její důvod je, aby sjme se zamilovali do halvní hrdinky. Do její nevinosti a dětské tváře. Bohužel se o filmu jeden čas až moc mluvilo a říkalo se jaká je to bomba. To výsledný dojem trošku ubírá, protože to co čekáte jako geniální vás nakonec může zklamat(a většinou to tak bývá). ()
Skvost mezi skvosty. Dokaze vzdy neskutecne zvednout naladu. Pohodicka jako hrom. Film vlastne o nicem, ale ve skutecnosti o vsem. Doporucuji vsem vecnym pesimistum. ()
Scénář: Jean-Pierre Jeunet, Guillaume Laurant .. Francouzská chuťovka!! Udělá Vám opravdu dobře. Paříž umí být milá, nádherná, barevná a plná zářivých úsměvů. ()
Výjimečná ukázka dokonalého filmu. Filmová řeč Jeana-Pierre Jeuneta je tak osobitá a úchvatná, že se dá jen stěží přesně verbálně opsat, převládá v ní málokdy vídaná manýra. V jeho dílech je rozhodující především ona zvláštní čarokrásná estetika založená na uchvácení (většinou obskurním) detailem, který se po střípcích, tisíci drobných a roztomilých legrácek a vychytávek, skládá do magického obrazu světa, který plyne před očima fascinovaného diváka ve zvláštních perspektivách a dává na odiv efektní formu, ale i svou pomíjivost tím, že neustále zdůrazňuje svou ohraničenou filmovou existenci. Je to jakási francouzská forma magického realismu, míst, jež jsou obydlena postavami, které mohou žít jen v narativních světech, ale které jsou právě proto pro vnímající subjekt přitažlivé a blízké...tak blízké... Jistě tu hraje roli i čistě postmoderní filmový přístup - Amélie komunikuje často přímo s divákem, dívá se přímo do kamery, tedy na vás, ožívají obrazy , fotografie a věci, některé dokonce i mluví, vypravěč je božsky vševědoucí a dává divákovi takové množství informací, že přesně postihuje fenomén informačního zahlcení, v dynamické dualitě filmu ale proti nim stojí pasáže meditativní a umělecké, postihující ,,skrytý" význam světa (kůň běžící při Tour de France, sbírka fotek z fotoautomatu). Nemalou roli hraje také nadsázka a humor - a to jak jazykový či situační, tak i ten ,,sémantický", je často sám o sobě nositelem významu, posouvá a určuje děj příběhu (roztomilý trpaslík ,,posílající" pohlednice z cest ovlivňuje citové rozpoložení Améliina otce, vůbec Améliino ,,hraní si" na boha ovlivňující život nešťastných lidí kolem je sémantickým nosníkem filmu). Největší devízou tohoto filmu je ale jeho celkové vyznění - čirá směs radosti i smutku, všednosti i romantiky, průzračnosti i tajemna, hledání i ztrácení, osamění i lásky, harmonie i trápení, dualita skutečného života, kde se střídají (interpretačně mnohdy nejednoznačné) veselé a smutné fáze bytí... Oč je tenhle film více stylizovaný, o to je skutečnější a pravdivější a každý si v něm může najít svůj střípek, ve kterém spatří sám sebe... ()
Amelie, je t'aime! ♫ Hodnocení OST: 5/5 ()
Takovej hezkej roztomilej film se super Audrey Tautou. Velice hezky vymyšlený a konat dobro bude asi docela sranda. Ale hlavní důvod proč je to tak super jsou ty nezapomenutlený hlášky (hlavně to s tim Talibanem nebo co to bylo). ()