Režie:
Brandon CronenbergScénář:
Brandon CronenbergKamera:
Karim HussainHudba:
E. C. WoodleyHrají:
Caleb Landry Jones, Sarah Gadon, Douglas Smith, Salvatore Antonio, Nicholas Campbell, Josh Holliday, Vincent Thomas, Lara Jean Chorostecki (více)Obsahy(1)
Satira na současnou společnost a její posedlost slávou sleduje Syda Marche (Caleb Landry Jones), který pracuje jako pašerák nemocí pro lékařskou kliniku zprostředkovávající posedlým fanouškům patogenní viry a bakterie svých glorifikovaných celebrit. Když je Syd nakažen neznámou formou nemoci, na kterou později umírá jedna z populárních hvězd Hannah Geist (Sarah Gadon), mění se jeho tělo v časovanou bombu, jejíž tikot musí Syd zastavit, než ho dožene nevyhnutelná smrt. (Brousitch)
(více)Recenze (101)
Kuknem trailer a hovorím si, to bude pecka, alebo aspoň originálne. Moje sklamanie je však veľké. Nechutný, až chorý nápad, verzus sterilná biela. Strašne škaredý chlapík, verzus strašne pomalé tempo. Absolútne som to buď nepochopil, alebo som príliš "normálny". Podľa mňa sa to hra na niečo, čo ani z ďaleka nie je. ()
Shlédnout tohle zrovna v době, když doma bojujete až po uši zahleněný se svinskou virózou, je chuťovka par excellence. Každým coulem nesympatický film s trefným satirickým námětem a sterilní formou. Spousta bílé, na které nejlépe vyniká v křečích vykašlaná krev, injekce s herpesovými viry, jezení masa, laboratorně vytvořeného z lidských buněk. Pardon, z buněk obdivovaných celebrit. “Celebrities are not people. They’re group hallucinations.” Antiviral by mě dokázal pobavit v uvědoměle 80-minutové stopáži, ale takhle ne. Bizarní debuty originálních tvůrců mám jinak rád. ()
Tak teď vážně váhám! Kdybych si i já měl vybrat nějakou hnusnou nemoc, kterou bych mohl sdílet s některou se svých uctívaných celerit, opravdu nevím, jestli bych se rozhodl pro pásový opar Jonaha Hilla nebo chlamýdie Tildy Swinton. Je to dneska opravdu těžké, když existuje tolik sympatických hvězd, které můžeme zbožňovat! Ona zní lákavě třeba i taková přirostlá předkožka Džustýna Bíbra či Patyzónová obrna trojklanného nervu. Ale nechme toho, stejně je to jenom jako. Zatím! Nevím, má li David syna s nějakou larvou mouchy domácí nebo obamputovanou obětí šeredné autonehody, avšak své patogeny předal evidentně úspěšně. Zpotvořit téměř geniální nápad do skoro dvou hodin utahané až zoufalé nudy, to by nedal jen tak někdo. Je vidět, že strupovité jablko nepadlo daleko od pokrouceného stromu s boulovitými kořeny. ()
Hodně úchylné, hodně nedivácké a hodně cronenbergovské. Přirovnání k ranému dílu Davida Cronenberga by se v souvislosti s Antiviral jistě objevovalo i tehdy, kdyby ho natočil někdo úplně jiný. Má to mnoho styčných ploch, ačkoli vizuální dojem je jiný. A právě ten vizuální dojem (bílá klinická načančanost kontra hnus, který sem tam probublá ven) a zvrácená atmosféra jsou to hlavní, o co prozatím své hodnocení filmu opírám. Pustil jsem si ho až někdy po půlnoci a tak trochu jsem u něj klimbal (není to zrovna akční věc :-D). Bude to chtít minimálně ještě jednu projekci, ale film je to rozhodně zajímavý. ()
,,ZA PÁR TÝDNŮ BY SE TO MĚLO UKÁZAT. UŽIJTE SI TO.“...... /// Chcípající celebrita, desítky (stovky) magorů a Syd, jenž se chudák zapojil do něčeho většího než čekal (já na to čekal hodinu vole!). Ten matroš co má v sobě, totiž … Mánie oslavující touhu podobat se slavným zřejmě dosáhla svýho vrcholu. Alergici na bílou (barvu, Lucku nech na pokoji. Věra? Jako co? Má nějakou chorobu?) bacha! Prozáří vaši mysl, duši… prostě je všude. A říká – vítejte v jiným světě! (když už nic, tak na ni dobře vypadaj krvavý fleky…) Když už vydržíte tu první hodinu, která je krásně příběhově absurdní (ale celkem nudně předvedená), tak vás stejně v tý druhý části donutěj (znova) zívat. Námět zajímavej, ale zpracování? Taková uchylárna pro paparazzi, kterou čtenáři Rytmusu života nepoberou. (jau! Čuráku! Říkals, že to jen maličko štípne!) /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Dokázal bych si užít nějakej Herpes simplex virus. (to je nějaký zaklínadlo, ne? Ne!) 2.) Už se těším na dobu, kde si budu moct dát steak z Goťáka. 3.) Přemejšlím, co bych ukradl. Šrotu je čím dál míň…. 4.) Thx za titule ,,NikkiNicotine“ a ,,intheend“. /// PŘÍBĚH *** HUMOR ne AKCE ne NAPĚTÍ * ()
Už teraz mi je jasné, že k tomuto sa viac v živote nevrátim. Je to možno jeden z tých lepších hororov, ktoré nesú prívlastok psychologická podivnosť, ale na môj vkus príliš rozťahané, príliš nudné (takže celkom v tomto súhlasím s Flipnicom), a aj keď je to bravúrne nakrútené s peknou podmanivou hudbou, pôsobil na mňa ten film pomaly až hypnotickým dojmom, takže som si pri tom aj párkrát zdriemol. Asi ešte pár rokov potrvá, kým prídem na chuť takýmto spomaleným hororom. Záver sa mi síce pozdával a celkovo to malo niečo do seba (aspoň z toho vyžarovala pekná, depresívna atmosféra), len ja v tých hororoch hľadám aj poriadnu dávku niečoho iného (kto ma pozná, určite vie, na čo myslím). ()
Antiviral má pomalé tempo je velmi vážný a bizární typ Hororu. Příběh je originální a obsahuje pár zajímavých nápadů,ale to je nejspíš vše! Celý film je velice složitý,náročný,odborný,bohužel i nudný,tenhle druh hororu je jen pro určitou diváckou skupinu.Já jen doufám, že naše Kultura za pár let nebude vypadat podobně! ()
Je to hodně divný ... hodně divný, hodně dlouhý a dost nudný ... Základní myšlenka mi připadla fakt echt "sick", což k tomuto filmu dost sedne. Vlohy režisérova otce jsou zde znát a na první pokus je to jistě povedenej film. Ale odhlédnu-li od toho, fakt mě to dost nudilo. ()
Učebnicový příklad vítězství traileru nad samotným filmem. ()
Cronenberg junior se hodně snaží udělat taťkovi radost. A bohužel je to až moc vidět. Až moc to působí jako film, který se snaží někomu něco dokázat. On to z velké části sice zvládá, ale ono "dokazování" až moc přebírá kontrolu nad všemi aspekty. Musí se ale nechat, že atmosféra nemoci, nevolnosti a nezdravosti je skutečně špičková. ()
Jako kdyby si Cronenberg promyslel všechno kromě scénáře a dramaturgie. Je totiž rozdíl mezi netečným a krutým vypravěčem, který se dopouští přestupků proti pravidlům s jasným záměrem, a člověkem, který se tolik soustředí na atmosféru a vizuál, že zapomene na dramatický oblouk a fakt, že dynamika osobnosti je pro filmové médium klíčová, ne zachycení setrvalého stavu. Na druhou stranu tím ovšem vzniklo zajímavé myšlenkové cvičení: Jakým způsobem zprostředkovat komunikaci mezi divákem a hlavní postavou, která jedná totálně sama a jakmile už s někým v rámci filmu mluví, tak lže, když se tvůrce nechce snižovat k voice-overu a bourání čtvrté stěny? Jeden z prvních nápadů je samozřejmě kamera a obsesivní snímání těla takového hrdiny, toho se nám tady dostává dost, ale stejně nemám dojem, že by k napojení diváka na Marche došlo. Možná je to tím, že ačkoliv je Caleb Landry Jones ve své roli dokonalý, co se týče zevnějšku (asi bude chudáček prokletý hraním „nezdravých“, protože zatím jsem ho viděla jako genetického mutanta, adepta upírství s leukémií a tady plijícího esteticky krev na bílé polštáře), tak po výrazové stránce je pořád nezkušený a nedokázal přesvědčivě předvést proměnu/vývoj svojí postavy. To ale rovněž souvisí s mojí úvodní výtkou vůči scénáři, který je postavený tak, že se prvních čtyřicet minut věnuje expozici, potom si najednou uvědomí, že děsivě mešká, a na zbývající časové ploše se snaží vše dohnat, ale opět ve statickém duchu a opakujícími se principy. Já si tenhle film představuji jako postmoderní odyseystický portrét individua zmuchlaného svojí dobou, ale do jeho výsledné podoby jako by se dostala jedna, maximálně dvě stádia z jeho uražené cesty. Hrozně se mi líbilo, když se poprvé usmál, tam bylo to šílenství, které mě zajímá – jenomže se to mělo stát mnohem dřív a dál jsme měli sledovat, co udělá potom, a co potom, a co potom. A ne to řešit stmívačkami a vracet se neustále ke člověku, který je schoulen do klubíčka a neví, co sám se sebou. V podobném duchu pro mě také nefungovalo spojení mezi hrdinou a dívkou, resp. připadalo mi neexistující, ačkoliv tvůrci s ním počítali. Ani ona nebyla taková herečka, aby to dokázala vyjádřit jenom svým tělem, a scénář jí žádnou pomoc nenabídl. Možná ten zvláštní pocit disfunkčnosti pramení také z toho, že film používá žánrový rámec pro artové vyjádření, takže divák, který očekává hororové sci-fi, nechápe, proč nedostal svůj standardní příběh jdoucí od á k zet, a divák, který se kouká na filmy z Un Certain Regard, zase nechápe, proč snímek evokuje předpřipravená žánrová schémata. Nicméně já takovému míchání žánrů ze srdce fandím a beru to tudíž jako plus, škoda jenom, že to technicky nevyšlo všechno podle plánu. Rovněž se mi dostavila aluze na film Helena v krabici, který natočila dcera Davida Lynche. Oba filmy jsou děsně divné, ale ne úplně dotažené, a natočili je potomci slavných úchylů, takže je všichni mají tendenci srovnávat a přehnaně analyzovat ve snaze vyvrátit předpoklad, že je talent dědičný. Místo aby si pořádně užili ten creepy feeling a ocenili aspoň snahu o to být nějakým způsobem jiný. Uvědomuji si, že když jsem schopná z první vody napsat o filmu takhle dlouhý elaborát, tak trochu vypadám jako další z takových rýpalů, ale já se snažím myslet v souladu se záměrem filmu a ne proti jeho srsti, přísahám. A teď už jen závěrečná poznámka: Potěšila mě zmínka o Henriettě Lacks, ženě, jejíž tělesné buňky dosáhly ve vědeckých laboratořích nesmrtelnosti. O její existenci jsem už dřív věděla, a díky téhle připomínce jsem si dohledala víc informací o ní, o HeLa a o dalších řetězcích nesmrtelných buněk používaných ve výzkumu, a pravděpodobně kvůli tomu budu mít víc nočních můr než kvůli posledním deseti hororům, které jsem viděla. Takže děkuji, I guess. () (méně) (více)
Cronenbergovsky úchylné a hypnotické zároveň. Vymačkaná psychedelická , laboratórne upravená voltáž , pre každého,kto si s Davidom dá kávu, kým sa Malcolm našminkuje , Karim nastaví zoom a Carolyn nakojí Brandyho. OK. ()
Myslím, že keby tento film nenatočil mladý Cronenberg, ale iný - neznámy začínajúci režisér, tak by sa dočkal trochu iného prijatia, resp. takého, aké by si zaslúžil. V tomto prípade však majú tzv. kritici už chrobáka v hlave a objavujú aj to, čo tu nie je. Môj názor je, že si Brandonko prečítal bulvárne plátky, z ktorých urobil pseudo-dystopickú story, zavolal Karima Hussaina; aby mu to štýlovo natočil a trochu to vizuálne upgradovali – nech sa nepovie, že to nie je Cronenberg (hoci v tomto ohľade vyzerá lepšie napr. ľubovoľný diel Resident Evila). Čo na tom, že je to rozvláčna, umelá a nehororová nuda s nezaujímavým feťákom v hlavnej úlohe. Slabé 2*. ()
Cronenbergovi jsou zvrhlíci. Syn se pěkně potatil. Tam, kde otce zajímají mutace a splynutí technologií s lidským oraganismem, tam zajímají syna nemoci, viry a jejich inovace (zdokonalování a vylepšování). Oba mají stejný zájem o pokusy, experimenty, lékařské prostředí, krev a rozličné nechutnosti (byť tenhle snímek staví zejména na psychologii). Vizuálně minimalistický film si libuje v kontrastech červená - bílá, klinika - doupata pirátů a pašeráků či skutečnost - iluze. Zboštění celebrit jde tak daleko, že jejich obdivovatelé s nimi touží sdílet nemoci či pojídat jejich maso (výloha obchodu se svalovou tkání hvězd je vševypovídající). Hlavní postava Syd se postupně mění v kreaturu nejprve fyzickou, pak i psychickou. Musím říci, že v určité fázi jsem Jonesovi věřil vše. Film není zřejmě pro každého. Jde o kanadský film. V Kanadě vznikají opravdu divné filmy... ()
Téma je to naprosto úchylné, vizuál taky ujde dost slušně, ale scénář je nudný a vlekoucí se jako prase. Suma sumárum, jako první pokus mladého Cronenberga to rozhodně není špatné, ale v reálu je to jen zrzoun na bílém podkladě oblečený v "sick" kabátku. Mírné zklamání s příslibem do budoucna. Nudu neodpouštím. 50% ()
Mladý Cronenberg sa evidentne veľmi snažil, postrehol som množstvo formálnych prvkov a rôznych ďalších vychytávok, ktoré odpozeral od otca (v tomto prípade to boli hlavne Videodrome a eXistenZ), avšak výsledný dojem je pomerne rozpačitý a skôr negatívny ako pozitívny. Príbeh je veľmi slabý a ústredná pointa tápa kdesi v tme, pričom ku koncu už mladý nevie ako sa z toho vymotať. Navyše postavy (možno okrem hlavnej, ale ani to nebola žiadna sláva) tu boli po psychologickej stránke načrtnuté iba veľmi povrchne. Našťastie čo-to sa podarilo zachrániť hercovi Caleb Landry Jonesovi, na ktorého uhrančivý zjav bola radosť pozerať a skvelej práci s kamerou. Ono vo všeobecnosti casting tu bol celkom fajn. Slabučký priemer. 50/100 ()
Brandon Cronenberg nezapírá svůj původ a předkládá fyzicky nepříjemný a rýpavý obraz současné společnosti. Jeho Antiviral má výborný nápad - ideální pro krátkometrážní film. Jediným problémem je, že Cronenberg ho sobecky natáhl na sáhodlouhých 108 minut. ()
Vynikajúca voľba- dať do hlavnej úlohy chlapíka, ktorého predtým pretiahli cez hrdzavé trúbky! Akoby ten film sám o sebe nebol už i tak dosť nechutný... ()
Zaujímavé. Temné a depresívne takým spôsobom, až je to trochu nuda. Možno trošku viac nuda a Howard Shore tam znateľne chýba, celkovo je ale Antiviral dôležitý film, nádejného filmára. Formu treba ešte doladiť, obsah sa vyvinie sám. 70% ()
Cronenberg junior vie vytvoriť uveriteľný fikčný svet so svojimi pravidlami tak, aby ste mu uverili a to aj s nižšími finančnými prostriedkami. V snahe šokovať ale akosi zabudol na to, že námet je až priveľmi didaktický v tom, čo chce kritizovať a pôsobí proste divne a účelovo. Perfektne by to fungovalo ako satira, ale Brandona humor nezaujíma ani v najmenšom a prináša dekpu najhrubšieho zrna. Rád by som si pozrel paródiu na Antiviral v Simpsonovcoch. Ale aby nevyzneli predchádzajúce riadky príliš kriticky, ako celok považujem Antiviral za relatívne úspešný a Cronenberg má budúcnosť. ()
Reklama